I en värld svårt drabbad av den stora depressionen,
är den största verksamheten i Harlem en typ av olagligt lotteri
som kallas "numren".
För många är ett vinstnummer
enda chansen att skaffa sig mat för dagen.
Den obestridda ledaren för Harlem-numren är Drottningen,
som har drivit denna miljondollarrörelse
på ordnat och fredligt sätt i över tio år.
Den ökände gangstern Dutch Schultz har trotsat sin partner,
gangsterchefen Charles "Lucky" Luciano,
och vill skaffa sig del i vinsten.
Det ligger bara ett hinder i vägen för Schultz förintelseplan.
Han heter Ellsworth "Bumpy" Johnson.
Sing Sing-fängelset
Kom in.
Johnson, ni är inte som de andra färgade här.
Ni läser böcker, spelar schack, skriver poesi.
Men jag tror inte ni har några samvetskval för att ha tagit en mans liv.
Den som erkänner sina misstag är redo att söka Guds förlåtelse.
Ja, jag har läst er Bibel.
Och?
Det är en bra bok.
Jag har ingen mat till mina barn.
VÅR HIMMELSKE FADER ÄR DEN ALLSMÄKTIGE GUDEN
Släpp fram bärarna, min son.
Vi vet ej tiden eller stunden.
Gå i frid.
Nej se på fan. Bumpy Johnson. Så de släppte ut dig?
- Hur är det med affärerna, Willie? - Ja, arbetslösa spelar på numren.
Så här ska ett slagträ svingas.
Det här ska du få för, Bub.
Var är talongerna? Var är talongerna?
- Håll tillbaka dem, Bub. - Vad har jag sagt om att
driva nummerspel härifrån?
Jag försöker bara tjäna mitt levebröd, precis som du.
Den som sätter sig upp mot Dutch Schultz, sätter sig upp mot mig.
Du driver inte några jävla nummerspel i Harlem.
Fattar du nu?
Ja.
Idag är det en ny dag.
Nu är det Dutch Schultz
som har hand om numren
i Harlem.
- Låt motorn gå, Cecil. - Ska ske.
Mina damer.
Så charmanta.
- Mr Luciano. - Tjena, Bo.
Franco, ta och motionera Bambi lite. Okej? Jag kommer snart tillbaka.
Se upp för glasskärvorna här.
- Tjena, Bobby. - Mr Luciano.
Res er för Mr Luciano.
Å, sitt ner. För all del. Tack.
- Här går det undan. - Ja, som fan.
Så det går bra för er?
Vi tar in storkovan.
Ser man på! Cecil.
- Hur längesen är det vi sågs? - Det är nog sen Ebony Earls dagar.
- Varför jobbar du som chaufför? - Det är mitt levebröd.
Frugan fick mig att lägga bort pistolen.
- Hälsa Helen. - Du har fattat saken.
Ni kommer inte att få så mycket besvär från Drottningens folk.
Här.
Ja, hon är den enda som är kvar nu.
- När hon ger sig är Harlem vårt. - Tjänare, Dutch.
Nej se på fan! Lucky.
- Idag sänker du dig väl lite, va? - Tyckte jag skulle titta in.
Tänkte hämta ditt bidrag till Deweys välgörenhetsfond.
En sån åklagare, va? Att försöka sätta fast mig för skattefusk.
Och så måste jag punga ut ändå.
Den som vill hålla skjortkragen ren måste hålla sig väl till med Dewey.
Jag har inte sett att han har rört dina jävla affärer.
Det är för att jag visar honom respekt.
Du har mycket att göra med dina harlem- slantar att du glömmer helhetsbilden.
Jaja, negerslantar, vita slantar.
Det blir till samma sak alltihop: dollar för mig.
Det är därför jag är här. Fram med dem.
Lulu, hämta stålarna.
När du ger Dewey 2000 av mina surt förvärvade dollar, säg honom en sak.
Om han inte ger sig nu, då dödar jag honom egenhändigt.
Här, Dutch.
- Du har senap på kostymen. - Jag går in den för en kamrat.
Säg mig en sak. Varför kommer den där blekfisiga spagettijäveln
ända hit till Harlem, när han kunde skicka en jävla bulvan?
- Inte vet jag. - Frågan var retorisk.
Hör du, Illinois, baby. Kom så kuttrar vi lite.
Lägg ifrån dig de där talongerna.
Det här är ju det jag tjänar pengar på. Du gör att jag kommer av mig, Pigfoot.
Nu fattas det tre talonger. Drottningen har redan nåt emot mig.
Låt mig avsluta mina affärer.
Det är jag som är dina affärer nu. Det är det här du måste avsluta.
- Pigfoot... - Va?
- Hur dags måste jag lämna in talongerna? - Klockan ett.
Och hur dags kollar de i tidningen
för att få numren från börsnoteringarna?
Jag är väl ingen idiot. Jag vet hur numren fungerar.
Man måste vara...
- Är det din man? - Inte vet jag.
Jag vet ingenting om den där otrogna smilande lilla alkisen.
- Skjut honom inte. - Jag ska lära honom.
- Skjut honom inte. - Skjut honom inte?
Om du inte masar dig i garderoben...
Bumpy Johnson.
Hur är det kusin?
Stå inte där och räck fram handen. Kom så jag får krama dig.
- Gud i himmelen. - Det var längesen, va?
- Fan, gosse! Kom hit. - Fint att se dig.
Mary. Kom ut. Kommer du ihåg min kusin Bumpy.
Bumpy Johnson. Å ja. Så flott du ser ut.
Fint att se dig. Jag kom väl inte olämpligt?
Baby, du och jag måste ta det lugnt ett tag.
- Jag måste ägna mig åt min kusin lite. - Jävlar!
Kastar du ut mig?
Var är skorna? Det kommer att dröja, tills du får chans på ett skjut igen.
Och håll dig undan från mig.
Trevligt att råkas, Pigfoot.
Du tror du är slug, du.
Varför knackar du som om det var jävla polisen eller värre?
Du kan inte gå så där jävla blåst genom hela livet.
- Bumpy Johnson. - Illinois Gordon.
- Hur går det med affärerna? - Dutch Schultz är tillbaka.
Han går och skjuter folk över hela stan. Har till och med gett sig på Drottningen.
Drottningen?
- Drottningen ger sig inte för någon man. - Hon har inte gett sig än, men...
Det kan vi snacka om nån annan gång.
Jag ser att du fortfarande håller dig med vidlyftiga damer.
Hör du, kusin. Jag har alltid sagt dig,
att det är ingenting som kan jämföra sig med att älska med en storväxt kvinna.
Samma gamla nallebjörn.
Om han tror att jag ska bara ge mig, då är han inte riktigt klok!
Lugna dig, Henry. Dutch vill bara snacka.
Det verkar som om alla i Harlem valde 505, och så är det det som kommer upp.
Jag fick betala ut arton tusen.
Det var därför som jag kom till dig. Och nu hör jag att dina killar muckar gräl.
Sätt dig, Henry. Jag får nackspärr, för fan.
Här är dina stålar. Plus 2% ränta på lånet, som vi kom överens.
Jag ser det inte som ett jävla lån, Henry. Det var en investering.
Och med en investering väntar man sig utdelning på vinsten.
Vi är partners, Henry.
- Snacka så man förstår. - Nej, nej.
Jag har känt dig sen du sålde hempissad birra i Bronx.
Och du har inte ändrat dig.
- Henry... - Det där jävla bondförsöket kan du pröva
på jävla negrer som Willie Brunder och Big Joe Ison.
För de där bankirerna har inga ballar.
Jag har lika stora ballar som du.
Stora ballar. Ingen hjärna.
Jösses!
- Jag känner mig inte hemma här. - Slappna av.
Jag tror inte borgmästaren skulle tycka om att hans åklagare har ett möte
på Mr Lucianos mark.
Ni kan väl fråga honom? Han är på övre våningen just nu.
Bidraget för den här månaden.
Utmärkt.
- Vi har ett problem. - Är inte portföljen rymlig nog?
Jag talar om Arthur Flegenheimer.
Vet ni varför Arthur valde namnet Dutch Schultz? Han vill ha respekt.
Vem respekterar en man med namnet Arthur Flegenheimer?
"Upp med händerna. Mitt namn är Arthur Flegenheimer."
- Det funkar inte, Mr Dewey. - Han hotar att döda mig.
Det är nonsens. Han är lite ur form för att ni satte åt honom för skattefusk.
Han förlorar hellre en testikel än ger sina pengar till staten.
- Så vad föreslår ni? - Att ni tar det det lilla lugna.
Tänk på framtiden, inte på vår hädanfärd.
Under tiden kan ni njuta av omgivningen. Ta er en lång drink med en av flickorna.
Lyssna på mig - mycket noga. Jag vill inte behöva säga det här igen.
Jag är inte er vän. Jag är inte intresserad av era horors tjänster.
Vi har ett affärsförhållande, som medför klara fördelar för oss båda.
Mr Schultz hotar detta förhållande.
- Har jag uttryckt mig tillräckligt klart? - Som korvspad.
Men pengarna tog han.
Aldrig förr har jag sett så mycket fattigt folk i Harlem.
Ja, kusin, välkommen till depressionen.
Det enda sättet att tjäna pengar numera är med numren.
Hallå där, jag ser dig.
Du kan inte hålla dig undan hela tiden.
Jaha, då.
- Min grabb är tillbaka. - Whispers.
Du är luspank, men än sen, du är ändå min bästa vän.
Fint att se dig, Bumpy.
Ni är sena, Illinois.
Drottningen är inte glad.
Överraskning.
Var det nån som sa nåt om att luras?
VÄLKOMMEN HEM BUMPY
Det här är den nya killen - Vallie.
- Mr Johnson. - Trevligt att träffas.
Skynda er. Drottningen väntar.
Där är hon.
- Hej, Drottningen. - Bumpy Johnson.
Du har fortfarande glimten i ögat.
Tack gode Gud.
Innan underhållningen börjar skulle jag vilja tala med dig en liten stund.
Det går bra.
Ha nu riktigt roligt, allihopa.
Illinois berättade att Dutch Schultz
har stökat till sex av dina män.
Mr Schultz försöker ställa till bråk, men jag har ordnat ett möte nästa vecka,
och där ska jag göra det klart för dem var jag står.
Jag vill gå med dig till det mötet som livvakt.
Tro inte att du ska få skydda henne, lilla mygga. Det är mitt jobb.
- Det är jag som ser efter Drottningen. - Jag har tilltro till Tee.
Jag vet att Tee-Ninchy har ryggrad, men det räcker inte för att bli av med Schultz.
Jag såg vad hans kumpaner gjorde med Willie Brunder.
Jag tänker inte stå och göra ingenting och låta det hända med dig.
Han hotar att ta över rörelsen som du har byggt upp över 10 år.
Jag vill att alla ska veta att Drottningen fortfarande härskar i den här stadsdelen.
- Snälla? - Jag kan fortfarande inte neka dig något.
Jag drömde att en jättestor kräfta hoppade upp från tallriken och bet mig.
Vad står det i Madam Zoras drömbok om fiskar?
579. Men bry dig inte om nummer 579.
Numret från börsnoteringarna som de använde förra veckan var 579.
579 kommer inte upp igen.
Det var sötpotatispaj på tallriken också.
Det står under "potatis". Här är det.
642. 642? Nej, 642 väljer jag inte. Jag får gaser av det.
Potatis får jag gaser av. Jag tänker inte välja nåt nummer som jag får gaser av.
Dina gaser måste lukta som vårblommor.
Försök inte att ställa in dig hos mig.
- Å, Miss Mary. - Var inte så svårflörtad.
Vet du, jag hatar kräftor.
Jag tror jag sätter en dime på 642.
- Ännu en bortkastad dime. - Jävlar anamma. Här kommer Francine.
Här får du till dig och dina barn. Spara dina pengar, Sul.
Säg inte så där till henne,
för då klår jag dig tills du luktar lök.
Då släpar jag dig i kragen och släpper dig i rännstenen.
Ja, ja. Det får vi se.
Titta på det här. Vad fan går du omkring och delar ut de här jävla burkarna för?
Du kan steka det, koka det, grilla det, hänga ut det på tork,
men det luktar fortfarande lika pyton som farsans gamla kalsonger.
Ser du inte hur hungriga folk är? Vad gör du för dem, du och dina nummer?
Jag har sagt dig flera gånger, att jag är de fattigas hästkapplöpningar.
Du tar pengarna som de skulle ha till mat.
Till en miljon mot ett. Det är utpressning, det är vad det är.
Ursäkta mig.
Numren ger jobb till 2000 färgade bara i Harlem.
För en penny kan man få 6 dollar - det är mat för en månad.
Och människomat, inte den här smörjan.
Det är de enda lokala arbetstillfällena vi har.
- Är du hans partner? - Bry dig inte om det, du.
Ni skulle kunna bli ett bra komikerpar.
Jag behöver ingen partner. Jag heter Bumpy Johnson.
Bumpy? Din mamma döpte dig till Bumpy?
Vad ska du göra med det där håret i Afrika?
Det finns inga krushårskammar där. Å så fult.
- Hon är ful som stryk. - Okej, kusin,
- berätta om Miss Francine Hughes. - Francine.
Hon citerar alltid Marcus Garvey om att flytta tillbaka till jävla Afrika.
Jag tror hon jobbar nere i Förenade Neger-nånting.
- Förbättringsföreningen? - Precis.
Fan, en sån kvinna.
Såg du ögonen på henne? Vad tror du hon fick de ögonen från?
Francine Hughes är inte intresserad av en sån som du.
Hon är alldeles för fin för dig, och pryd som en knäppkänga.
Jag vill bara konversera med henne.
Ja, det blir en intressant konversation, det tror jag det.
Den som vandrar med Francine, han slår in på en religiös stig.
Jäklar. Alla dessa kackerlackor. Det är som att gå i Cornflakes.
Du behöver i alla fall inte sova ensam.
Du, Bumpy, vet du, de här senaste åren, då du har varit borta,
jag vill bara säga, att jag saknade dig.
- Jag saknade dig också. - Jag har en liten present till dig.
Det är ingen ny. Jag fick den från gamla Clarence uppe på St Nick.
Hej, lilla puffra!
Ja, jag tänkte du skulle behöva den för att öppna några dörrar.
Ja.
En fin sak. Tack, kusin.
Tillsammans har vi styrka, erfarenhet.
Men mest av allt har vi organisation. Med samarbete kan vi öka vinsten.
Det blir ingen vinst om era pojkar samlar in pengarna.
Vad då? Har jag några jävla horn i pannan eller vad då?
Jag känner inte några.
Madam Stephanie, Jag är ingen jävla djävul.
Men ni går hans ärenden. Det kan sex av mina män intyga.
Men om jag inte hade skickat en inbjudan skulle ni aldrig ha kommit hit, eller hur?
Hör på, Drottningen. Från vad jag hört är ni inte precis nån jävla nunna heller.
Mr Schultz, jag är inte här för att gräla om er rätt att äga er egen bank,
men jag ber er att respektera min rätt att ha min egen.
Jodå, jag comprenez-vous.
Vet ni, det påminner mig om nåt som den där Henry Miro sa.
Han sa... han hade stora ballar, sa han.
Det var vad han sa.
Vet ni nåt?
De är verkligen jävla stora.
Er hädare. Er djävul.
Ska du skjuta mig den här gången, Bub?
Sikta i så fall lite lägre, så att du träffar hjärtat.
Det blir mindre nersölat här på det viset.
Så, Dutch, vill ni avgöra det här fredligt, eller hur ska vi ta det?
Pojkar, pojkar.
Ner med pistolerna.
Ner med dem.
Tee-Ninchy, det är inte lämpligt just nu. Ner med bössan.
Galen. Helgalen.
Han tror han kan slänga fram en död mans ballar framför min Drottning.
Du glömmer en sak, Tee.
Jag har inga ballar att förlora.
Vi kommer inte att ge oss, som Brunder, eller Miro.
Man kan inte vinna jämt.
- Vi har ett problem. - Hon kommer att ge vika.
Jag snackar inte om henne.
Han kommer inte att försvinna.
Kolla så många fina brudar. Det måste vara rast i himlen.
Det är ingen här.
Titta inte nu, men här har du din chans till den där konversationen du ville ha.
Titta vem som kommer in med Illinois. Francines nya polare Bumpy.
Han är inte min polare.
Alla kvinnor i kvarteret kastar ögon efter honom.
Kära nån, en sån jävla snygg karl.
- Han är inte min typ. - Man ska inte döma en bok efter omslaget.
Miss Mary, får jag lov
att be om en svängom på dansgolvet?
Idag är din lyckliga dag. Sulie vill också dansa.
Nej fan, jag vill inte dansa. Jag har ont i fötterna.
Jo, det vill du visst det.
Jovars, vem vill inte dansa med allas vår Illinois?
Får jag slå mig ner?
Jag har hört talas om dig, Mr Ellsworth Bumpy Johnson.
Just släppts ut från Sing Sing och tillbaka på gatan.
Ja,
jag har ett visst rykte.
Men jag gillar dig, och jag tror du gillar mig, så
får jag lov?
- Så där. - Oj oj oj.
Tack. Tack för att du följde mig hem.
Det gjorde jag så gärna.
Jag har en fråga. Varför måste du hålla på med nummerspel?
Ja, vad ska jag annars göra?
Putsa skor? Bära väskor nere på Grand Central?
Jag är färgad. De vita har inte lämnat något annat än den undre världen för mig.
Det är inte sant. Det finns färgade läkare, advokater, revisorer...
- Javisst. - ..författare, musiker.
- Du kunde bli vad som helst av det. - Jag skriver lite poesi.
Du skriver lite poesi?
Var har hon fått dessa ögon ifrån? Så fulla av liv, så fria från hån.
Skulle jag gissa så sade jag att
hon troligen stulit dem från en katt.
- Gillar du det? - Ja, det gör jag.
Så när kan vi träffas igen?
Fortsätt med diktandet, Ellsworth, så får vi se.
- Godnatt. - Ha en fin kväll.
- Blås på tärningen åt mig. - Flytta på dig, grabben.
Jag försöker få ihop pengar. Jag behöver den där svala västindiska brisen.
Blås då, blås på den. Så där. Titta nu skrattar han.
Han blåste på tärningen!
- Nu ska jag spränga banken. - Nu ska ni får se.
Vad gör ni här, spelar tärning på min trappa?
- Bort med er. - Javisst.
Bumpy, kom och hjälp en gammal dam nerför trapporna.
Javisst.
Drottningen. Fin som en sån där afrikansk lilja.
Undan med er. Jag behöver inte få röven slickad.
Mikey, June, Whispers, följ efter bilen.
Bumpy. Å, jag önskar jag skulle på opera.
Tee-Ninchy.
Varför skulle du gå på opera, du som inte ens hajar engelska?
Ge mig fem. Ge mig tio.
Ge mig 20. Jag skulle ge dig 30, men du är för svettig.
Vad är det här då?
Jag vet inte varför du tar med mig på sånt här.
För att du ska bli kultiverad, Bumpy.
Vet du, jag har inte missat en opera på min födelsedag på 16 år.
Du borde kultivera Tee-Ninchy lite.
- Ska jag kultivera om i huvet på dig? - Du kommer att gilla Verdis Macbeth.
Det är på italienska. Jag förstår inte italienska.
Det handlar om liv, krig, och starka känslor.
Mon Dieu. Nu missar vi ouvertyren.
Ner!
Bakåt. Bakåt.
Bumpy. Snälla.
Jag kan begränsa följderna, för det står bara i negertidningarna.
Men om Winchell får fatt i det, då blir han riktigt i sitt esse.
- Han vill bara sälja tidningar. - Ja, på andras bekostnad.
Du, Charles, till och med efter din måttstock är han en galning.
Hur länge till måste jag oroa mig för Arthur Flegenheimer?
Du måste lära dig att slappna av, Thomas. Jag tar hand om honom.
Du kan väl komma hit till oss här uppe vid poolen?
Så att du får den där nackspärren uppmjukad.
Tack, Alice.
Hur är ställningen, Johnny?
Ni hade rätt, Mr Luciano.
Mina siffror visar 100 000 per dag före utdelning.
Harlem är en g-g-g...
guldgruva.
Vad är det för fel? Vill ni i och simma, Johnny?
Nej, jag kan inte simma.
- Var är Hector? - Gick ut för att köpa ris och bönor.
- När kommer han tillbaka? - Vet inte.
Men om ni är här för att hämta nummerpengarna, så går det bra ändå.
- Är allt okej, kusin? - Javisst.
- Vem fan är ni? - Jag?
- Nu vet ni. - Jag är påsemannen.
Kom så sticker vi.
Så, kusin, vad ska vi göra med Dutchs alla pengar?
Ta tillbaka dem till där de hör hemma.
- Hej, Miss Francine. - Hej, Mr Johnson.
Varför sa du inte att vi skulle träffa Francine?
Hör på. Vi har en present från Drottningen, med tack till Dutch Schultz.
- Varsågoda. - En penny till alla.
Det här ser bra ut, Johnny.
Första punkten på dagordningen.
Som alla laglydiga medborgare har vi problem med skatten.
Men jag har en lösning.
- Johnny. - Mr G-G-Genovese.
Mr C-C-Costello. Mr L-Lansky.
Kom ut med det då, John. Vi har inte hela dan på oss.
Jag har tagit mig friheten att för vår räkning öppna
ett antal konton i Havanna, på Cuba.
De är skyddade för insyn.
På begäran från min arbetsgivare, Lucky Luciano,
erbjuder jag härmed dessa tjänster till er alla.
Andra punkten på dagordningen.
Jag kan vänta.
Ursäkta mig.
Det enda som hotar vår vinst är över- driven uppmärksamhet från polisens sida.
- Jag vill prata om Dutchs affärer. - Vad då då?
Fick ett samtal från Dewey. Han upp- skattade inte de senaste utsvävningarna.
Allt är under kontroll.
När jag var i Albany hävdade Bo Weinberg motsatsen.
- Jaså? - Ja.
Vad sa Bo då?
En av de färgade bankirerna vill inte komma med.
Han tyckte ni skulle behöva lite hjälp med att få sakerna på rätt köl.
Bo måste ha haft en dålig dag. Hans fru gav sig iväg med en dagos från Yonkers.
Jag tänkte föreslå att jag, Frank och Vito
hjälpte till lite här.
Mot ett litet honorar, va, Lucky?
Jag kom för ett år sen och sa att vi skulle ge oss in i Harlem.
Ni sa att negerpengar var slöseri med tid.
Så jag har bara ett svar på ditt förslag.
Dra åt helvete.
Ni får allt om bakfoten. Okej, Dutch, gör som ni vill.
Om ni behöver hjälp från oss vid ett senare tillfälle, från oss dagos,
så har priset just gått upp.
Jag förklarar mötet avslutat.
Louis, Meyer, Frank, Vito, kan ni komma med till mitt bibliotek?
Nick, följ Mr Schultz ut.
Sätt på dig hatten.
Du ser löjlig ut.
Du är i verklig knipa. Det finns inget annat sätt att uttrycka det.
Hon kommer ner snart.
Ska du inte ta av dig hatten inomhus?
Ska du undervisa mig i hur man uppför sig?
Jävlar. Titta på tuttarna på den där statyn.
Fan, om jag...
Jag hoppas ni är stolta över vad ni gjort.
Ni har vanhedrat mitt namn med ert svek.
Vem är ni? Dutch Schultz har bränt tre av mina spelhus idag.
Så vi bränner ner tre av hans. Öga för öga.
Så det är du som är Drottningen nu, va? Vem är det som driver den här rörelsen?
- Du. - Så varför struntar du i mina order?
Du tror att jag inte vet varför du håller dig runt mig. Jag ser din ambition.
- Det var dags att sätta hårt mot hårt. - Jag tar hand om Schultz själv.
- Jag är Drottningen. - Men du är rädd för honom.
Jag trodde aldrig jag skulle få se dagen då du var rädd för någon man.
Det är klart att jag är rädd. Men rädsla är ibland något positivt.
Det håller tillbaka ilskan.
Jag kan besegra honom. Jag kan besegra honom med hans egna knep.
Använd huvudet, Bumpy. Var tror du du ska föra detta krig?
På Park Avenue?
Nej, här. Här på gatorna i Harlem.
Jag är beredd att ta följderna av det.
Och vi andra?
Om man öppnar blodkranen kan man inte stänga av den igen.
Tretusen?
Vi har hört att han är en riktig tornado.
Hallå där, Bub, du kommer att ta död på min engelska murgröna där.
Så ledsen.
Dutch, bröderna Salke är bäst på spetshacka i branschen.
De kommer att göra ett jävla såll av honom.
Det är väl värt tretusen, va?
Jag kommer ihåg när man kunde få en kille nerslagen för 40 dollar.
- Vi lever i inflationstider. - Där sa ni ett sanningens ord.
Kom inte tillbaka utan honom.
- Ni är under arrest. - Foley, din jävel, kom hit.
- Ni gick på det, eller hur? - Hur är det?
Å, lagens korta arm.
Har ni klått upp några negrer på sista tiden?
Nej, det måste jag tillstå att jag inte har. Har ni?
Hur är det?
Vi lever i inflationstider. Hur gick det med domaren Capshaw?
Han berättade att Stephanie St Clair hade erbjudit honom 20 000 för att tiga.
Det var som fan. Jag är smickrad.
Det är en riktig krutgumma, den där svarta kärringen. Hon är slug, hon.
Så, hur mycket måste vi bjuda över?
- Capshaw vill ha fyrtio. - Det var magstarkt.
Domare är inte billiga, Arthur.
Det är sant. De är de mest bovartade bovar som finns.
Med rätt bevisunderlag kan han garantera fällande dom.
- Har du några talonger? - Jag håller på att skaffa.
Och bröderna Salke då?
Vad skulle du säga om en av dem knullade din syster?
Hellre det än några andra som jag kan tänka på.
Mr Johnson. Mr Johnson, jag jobbar i biljardhallen.
Jag vill jobba för er. Jag kommer att bli den bästa agenten ni sett.
Drottningen anställer inga agenter just nu. Och inte jag heller.
Förresten, får du vara uppe så här sent?
Å, jag kommer att vara här vid stängningsdags.
Bumpy Johnson. Jag heter Miss Philmore. Jag är Dannys mamma.
Goddag.
Jag önskar fler färgade var beredda att kämpa för sitt hem.
Som ni gjorde mot Dutch.
Jag har hört att ni dödade tre av hans män.
Som Herren som lät sin hämnd falla på Sodom och Gomorra,
svängde ni er mäktiga lie, och hednahuvudena flög av och föll i gatan.
- Javisst. - En välsignad dödsängel.
Ni är verkligen suverän.
Tack ska ni ha, allihopa.
Francine.
Bumpy Johnson. Mr Johnson, jag har sjungit för er länge nu.
Jag har försökt få jobb på Cotton Club i ett halvår.
Kom ner till Bamville. Snacka med Calvin.
Flintskallig. Han sköter alla engagemang. Ursäkta mig.
- Kan han ordna nåt för mig? - Ja, han ordnar säkert nåt.
Vad är det för fel?
Vad skulle jag ha gjort, Francine? Låta dem döda Drottningen?
Du sköt tre människor. Har du inga samvetskval?
Samvetskval har man när man känner att man gjort nåt fel.
- Tycker du inte det är fel att döda? - Jo, oskyldiga människor.
Det har varit 35 lynchningar bara i år.
Depressionen har gjort att folk svälter över hela landet.
Scottsboro-männen sitter i fängelse för ett brott de inte begick.
Allt det är fel.
Ja, jag förstår allt det.
Men?
Men jag förstår inte dig.
Du är en fin man, skriver dikt,
är snäll mot folk, reflekterar över saker.
Och så, i en handvändning,
kan du döda eller bli dödad.
Är det ingenting i världen
som du älskar tillräckligt
för att kunna döda för det eller dö för det?
Jag vet inte.
Jag skulle kunna ge vänstra ballen för en bit ostkaka.
- Vem har bäst ostkaka i New York? - Junior's.
- Lindy's. - Vem har bäst surstek?
- Luchow's. - Triangle Hofbrau.
- Bästa piroger? - Greenspan's.
- Krause's. - Bäst biff?
- Luger's. - Gallagher's.
Ska vi ge oss in då?
Jag är trött på att gå i kyrkan ensam.
Jag har ju sagt dig, Francine, att Gud och jag har en överenskommelse.
Jag går inte in i hans hus, och han kommer inte in i mitt.
Okej, din hedning. Det är sista gången jag försöker rädda din själ.
Var inte sån, baby.
Förresten så är du min religion.
- Godnatt. - Godnatt.
- Bäst martini? - Stork Club.
Blå Rummet på Dave's. Mycket större.
- Bäst italiensk mat? - Patsy's.
- Rao's. - Bäst corned beef?
- Ratner's. - Katz's.
- Bästa frankfurtare? - Nathan's.
Vad fan gör ni häruppe?
Hörde ni vad jag sa?
Vad fan...
Ge mig pistolen.
Ingen fara. Ingen fara, ge mig pistolen.
Ingen fara. Ingen fara.
Ingen fara. Det är bara du och jag. Det är bara du och jag här.
Jag lovar. Jag lovar. Ingen fara. Ingen fara.
Å Herre Gud. Jag visste inte att Josephine Baker jobbade här.
Miss Baker, jag trodde ni var i Frankrike. Var är Pigfoot Mary?
Ge mig 60 cent på 409.
60 cent på 409.
Okej, jag hörde.
Nej, behåll det där. Dina pengar är inte gångbara här. Låt mig betala.
Lyssna, Mary. Guvernören benådar folk snabbare än du.
Och om du inte slutar att uppvakta mig så krossar jag ryggraden på dig.
Å, nu börjar du snacka mitt språk.
- Så, en liten puss här? - Ut med dig.
En dag kommer du att tigga om att få kyssa mig.
Hallå där. Låt oss se vad den gode doktorn har i sin lilla svarta väska.
Så där. Ge mig den.
Vad fan är det som pågår här? Ni har ingen anledning att klå upp honom.
Vill du hellre att vi klår upp dig? För vi är här för att göra vårt jobb.
Jag trodde väl det. Okej, ta väskan.
- Okej. - Kanske nästa gång.
Vi ses.
Ingen fara, pappa. Mamma är här.
BUMPYS FÖRSTA JULPARTY
Ta det inte så hårt.
Vad tycker du att du skulle ha gjort?
Låtit den där jäveln med hackan döda Bumpy?
Du gjorde rätt.
Det vete Gud att det är brist på lovande unga män här i stan.
Å, är det inte själva Drottningen.
Vad vill ni?
Stephanie St Clair, ni är under arrest
för brott mot paragraf 17-64: olovligt doppleri.
- Försiktig, kommissarien. - Detsamma.
För bort henne.
I morse överlämnade Drottningen kontrollen över banken till mig.
Hon bad mig att göra allt i min makt
för att undvika blodspillan.
Hur ska folk kunna komma till jobbet om vi inte stoppar den där jäveln?
- Precis. - Genom att vara sluga.
Genom att använda skallen. Vallie.
- Ja. - Du är ansvarig för spelrummet.
Gå till varje inkasserare.
- Säg att den här byggnaden är skyddad. - Ska ske.
Calvin, du gör upp nya rutter för agenterna när de samlar in talongerna.
Whispers, Waldo, ni båda förstärker säkerheten i byggnaden.
- Ska ske, Bump. - Den där snuten Foley är i Dutchs lejd.
Han är korrumperad som bara fan.
Han kommer att göra samma som han gjorde med mig för att få talongerna.
Om han får tag i dem, då är du och Drottningen tillbaka i finkan direkt.
Vi gömmer talongerna, så att snuten inte hittar dem.
När vi hört vinstnumren i slutet på dagen bränner vi talongerna.
- Ursäkta... - Håll käften.
Nej, låt killen yttra sig. Vad är det?
Folk har inte riktigt klart för sig.
Jag menar, alla lapparna är på vitt papper.
Om folk vill satsa på ett nummer, fyller de i en lapp.
De vet inte vilken bank de spelar i.
- Vart vill du komma? - Vi kan använda annat papper.
Det var den tossigaste idé jag nånsin hört. Har du sniffat möbelpolish?
Vänta lite, Vallie. Vänta. Grabben har en bra idé.
- Vad heter du? - Tyrone.
Du, Tyrone. Vi ska ändra färgen på våra lappar, till exempel till grönt.
Waldo, stick ner till tryckeriet.
Skaffa en bunt gröna lappar.
Då vet alla att det är oss de köper från, och att Drottningen härskar här.
Jag känner till varje jävla gränd i hela området. Jag kan väl få bli agent.
Lugna dig. Du kom med en bra idé. Det räcker med det.
- Äh, tillbaka i vaggan med dig. - Skratta ni om ni vill.
Men till och med jag vet att om Dutch tar över, då är det slut med Drottningen.
Och förresten berättade Ray att du blev agent när du var 16 år.
- Och jag är redan 17. - Å nej.
Snälla Mr Johnson. Ni kan lita på mig.
Okej, Tyrone.
Men inga tjuvstreck nu.
Hör du det?
Inga tjuvstreck.
Ja, Bumpy, du vet att vi står alla på din sida.
- Det kan du vara säker på. - Vi är med dig, Bumpy.
Nu är det du som är boss, Bumpy.
JANUARI 1935
ANTALET DÖDA I HARLEM STIGER - DROTTNINGEN I FÄNGELSE
FEBRUARI 1935
MARS 1935
JOHNSON VINNER ÖVER SCHULTZ I LOTTERIBRÅK
HARLEM BOJKOTTAR SCHULTZ
GÄNGLEDARE RASAR ÖVER VINSTNEDGÅNG
SPELKUNG BEHÅLLER PENGARNA I HARLEM
MAJ 1935
Jag har gjort en fin kista i mahogny.
Med pärlemorinläggningar och mässingshandtag.
Min son lyckades bra med översminkningen av kulhålen.
Han ser ut som om han dog i sömnen.
Tack, Mr Johnson.
Tack gode Gud för Mr Johnson.
Tack vare honom går affärerna mycket bra.
Ni har mitt djupa deltagande, Mrs Anders.
Jag har skurat golv i 20 år för pojken skulle ha det bra.
Tyrone var en fin grabb, och han dog en ärofull död.
Ärofull?
Han är död, Mr Johnson.
Vad är det för ärofyllt i det?
Jag
beklagar.
Folk kallar er hjälte.
Ni är bara en simpel tjuv.
Ni har stulit min enda anledning att leva.
TVÅ VECKOR SENARE
235 PASSAGERARE I FARTYGSOLYCKA
Titta! Varenda en i Harlem satsade på 235 för den här rubrikens skull.
Ja, folk är skrockfulla.
Jag vet inte vad vi ska göra nu.
Om vi har otur kan det kosta oss 80 000.
Pigfoot sa att Dutch har ändrat siffran till 236.
Det gör inte vi.
Folk som har satsat förväntar sig pengar när de vinner.
Vi måste helt enkelt betala dem.
Det är det som är skillnaden mellan dig och Dutch.
Och det är därför jag älskar dig.
Lägg av.
Jag önskar jag kunde träffa Den Rätta.
Nä vars, Den För Tillfället Rätta, bara.
- Så, betala ut vinsterna nu. - Som du vill, Bumpy.
Jag ska gå och betala ut vinsterna.
Du vet väl vad 235 betyder i Madame Zoras drömbok?
- Nej. Vad då? - Döden.
Jaha. När jag träffar Döden ska jag säga att jag har ändrat siffran idag.
- Då så. Adjö, Miss Francine. - Adjö.
Varsågod, Mr Johnson.
Hoppas det smakar.
Vad gör du? Du tycker ju inte om banana split.
- Jag tycker om din banana split. - Vänta. Vänta.
Vad är det för fel?
- Mr Redmond. - Ja, Mr Johnson?
- Ser ni mandlarna på min banana split? - Ja, sir. Jag ser mandlarna.
Ni vet ju att jag inte vill ha mandel på banana split.
Javisst, Mr Johnson. Jag vet att ni inte vill ha mandel på banana split.
Var det ni som la på mandel på min banana split?
- Nej, Mr Johnson. - Vem var det då?
Jimmy, den nya grabben.
Jimmy, kom hit ett tag.
- Vad är det, Bump? - Bumpy, ställ inte till med bråk.
- Nej då. - Vad gäller det, Mr Johnson?
Talade Mr Redmond om för dig att jag inte tycker om mandel?
- Ojojoj. - Ja, det gjorde han. Jag tog fel.
Nej, låt den stå. Kan du inte hämta lite kolasås i stället?
- Jag ska se om vi har nån. - Vad är det med dig?
Ingenting. Jag vill bara att Jimmy ska veta skillnaden
mellan en vanlig banana split och en sån som jag vill ha.
- Varsågod. - Sitt ner.
Jag vill visa dig hur man gör en vanlig banana split.
Sen ska jag visa dig hur jag vill ha min banana split.
I en vanlig banan split finns det många saker.
Mandel, vispgrädde, körsbär och kolasås.
Jimmy, smaka på det här och säg vad du tycker.
Nej, tack, Mr Johnson. Jag är allergisk mot glass.
Allergisk mot glass?
Jag tycker det verkar som om du är allergisk mot råttgift.
Låt mig ta hand om honom, Bumpy.
Bort med kniven, Vallie.
Mr Johnson, jag svär på att jag inte visste det.
Han sa att du ville att grabben skulle jobba här.
Vem var det som sa det?
Vem var det som sa att jag ville att grabben skulle jobba här, Mr Redmond?
- Vallie. - Säg att det inte är sant, Vallie.
Dö, din jävla idiot.
Whispers, sätt honom här.
Så, sätt honom här.
Calvin, ta ut Vallie härifrån.
- Andas inte. - Jävla odjur.
Öppna dörren. Ut härifrån.
Francine, gå hem med Whispers.
Lugn, Jimmy. Lugn.
- Bumpy. - Ingen fara.
Mr Johnson...
Ät.
Han sa att du skulle äta.
- Mr Johnson... - Ät.
- Mr Redmond. - Ja, Mr Johnson.
Hädanefter gör ni i ordning min banana split.
Javisst, Mr Johnson.
Du har fått det om bakfoten, Bumpy.
- Jag vill bara veta varför, Vallie. - Dutch gav mig 3000.
- Vet du hur mycket det är? - En hel del.
- Ja. - Om du släpper mig,
så tar jag första bästa tåg till Philadelphia. Jag lovar.
Vilken fin ring, Vallie. Köpte du den för pengarna du fick av Dutch?
Den har jag fått av min faster Helen. Den är inte äkta. Jag har haft den länge.
- Jag har inte sett den förut. - Bumpy. Jag ber dig.
Du är en barmhärtig man. Så, Bumpy, jag ber dig...
Snälla Bumpy, släpp mig. Jag lovar ta första bästa tåg till Philadelphia.
Okej. Se så, Vallie.
Se så. Res på dig.
Snälla Bumpy.
Det är ingen fara.
Hör du det?
Se så. Sätt dig.
Okej. Tack. Tack, Bumpy.
- Varsågod, drick det här. - Tack, Bumpy.
Gud signe dig, Bumpy. Gud signe dig.
Jävla skit.
O-o-o-o-orm.
Hur är det med dig, Vallie?
Om Ziegfeld inte ger dig en roll,
stoppar jag hans jävla huvud i en jävla köttkvarn. Det svär jag på.
Skulle du göra det för mig? Är han inte romantisk?
En riktig Rudy Valentino.
- Vart ska han? - Han tror han äger stället.
Du, Owney, titta vad jag har hittat.
- Vi släpper inte in färgade här. - Det var förr det.
Det är han som ordnade beskydd. Han är nog bara här för att hämta pengar.
Du får hämta pengarna vid bakdörren. Vad i helvete är det du gör?
Skit i pengarna, Owney. Jag är här för att prata med Dutch.
Okej. Du har tagit ett steg i negerfrågan.
Den första negern som har kommit in på Cotton Club.
- Men nu ska du ut. - Känner du Whispers?
Precis som vi båda, gillar han Ellington.
Han skulle uppskatta om ni satte er ner och tog det lite lugnt en stund.
Dutch, vilken uppvisning.
Jag visste inte att vita hade sån känsla för rytm.
- Hur går affärerna? - Inte så illa.
Men nu ska vi prata om era.
Er bank är på Lenox Avenue 351.
Ni har spelhus på Amsterdam, St Nick and Madison.
Jag har kommit för att säga till er att lägga ner all verksamhet i morgon.
Om ni inte gör det, gör jag det själv.
- Jaså? - Just det.
Jag trodde att ni negrer alltid jagade i flock.
Var är min kompis Vallie?
Vallie var tvungen att resa bort, men han skickade med en sak till er.
Här.
Varsågod. Peka ut en vinnare med den.
- Jag mår illa. - Herregud.
Nu har ni varnats. Gör er redo för slutklämmen.
Nej. Inte här inne.
Nej, nej. Inte på Cotton Club. Inga skjutvapen här. Nej. Utanför.
- Ut härifrån, för helvete. - Dags för ridå, Dutch.
Spelet är över.
Du är en död jävla neger.
Hör du? Du är död.
Kom in till city till oss.
Ta med dig Francine, så jag får knulla henne.
Jag har hört att hon vill det. Jag vet nog var din jävla hora bor.
Nu grabbar, nu gör ni vad jag säger.
Det finns tillräckligt med dynamit i de här tre lådorna
för att spränga hela Brooklyn Bridge i luften.
Jag har ställt in timern på sju minuter. När ni har placerat bomben, slår ni på.
Och sju minuter senare smäller det, eller hur?
Jag är expert på det här, Mr Johnson.
Frågan är inte när bomben exploderar,
utan om era killar är ute innan dess. Har ni förstått?
- Ja, vi förstår vad ni säger. - Bumpy, Dutch har sina män i Harlem.
Hans största spritförsäljning är i city. Det är där han gör sina mesta slantar.
Menar du vi ska åka ner i city och spränga hans lokaler?
- Vet du vad du säger? - Det är för farligt.
Dessutom skulle Drottningen vara mot det.
Drottningen är inte här, Whispers. Och då är det jag som har makten.
Okej.
Calvin, du får täcka banken. 30 - 40 män.
- Okej. - Whispers, ta hand om Francine.
Du har ansvar för hennes liv. Jag och Illinois placerar bomben.
Ja, visst. Bra.
Det gillar jag. Vi kusiner håller ihop.
Från vaggan till graven.
Vad är det?
Jag vill inte dö, Bumpy.
Kommer du ihåg när jag kom hit till stan - hur rädd jag var?
Hade aldrig sett så mycket folk på en gång. Jag var livrädd.
- Klart jag gör. Så gammal är jag inte. - Kommer du ihåg vad du sa till mig?
Ja. Jag sa att jag skulle se efter dig. Att det inte skulle hända dig nåt.
Se mig då i ögonen och säg om du tror jag tar med dig till city
för att låta dig dö.
- Jag vet att du inte vill att jag ska dö. - Jag behöver dig.
Vissa saker kan man inte göra ensam.
Jag behöver nån jag kan att lita på. Nån som är skärpt.
Nå, kommer du med?
Okej.
- Satte du timern? - Ja, vi har sju minuter på oss.
Är du skärpt nu då?
Nej, nej. Du behöver ingen sprit, Illinois.
- Så länge du är med mig, är du säker. - Okej.
Vi kanske kan fira efteråt?
- Vad är det här för skit då? - Jästleverans.
Jäst till ölbryggningen.
- In här då. - Tack.
Vi har tre minuter på oss.
Ni är sena. Bryggningen försenas. Var är Eugene?
Han kunde inte komma, sir.
Sätt fart då. Upp med jästen på lastbryggan.
Herregud.
Sätt fart.
Så där ja.
Skriv under på den prickade linjen.
Vi måste iväg nu.
- Vad är det med dig, då? - Ingenting. Jag är bara lite trött.
Vi har flera leveranser att göra.
Jag fattar inte varför inte Eugene kunde komma.
Eugene var ute och festade i går kväll. Han blev full som ett as.
Det var därför de ringde till oss.
Eugene är mormon. Han dricker inte.
Det var därför han söp. Han hade blivit utsparkad ur kyrkan.
Hallå där, vart är du på väg?
Vi vill inte dras in i nåt, sir.
Som sagt, vi har en massa som ska levereras.
Stanna här. Jag hämtar chefen.
- Stanna där ni är. - Javisst.
Spiken i botten.
Nu frågar jag dig för sista gången. Var är han?
Jag vet inte! Jag vet inte...
Nej, Dutch, gör inte så.
Hör du, Bub, sluta vara så mesig!
Mary?
Det är fullt med lik på första sidan av Daily News.
Så ringer det där blötdjuret Hoover och undrar om jag behöver hjälp,
- Ni har satt mig i knipa. - Det är inte Dutchs fel.
Får jag förklara en sak.
Om en galen neger kommer ner till city kommer de efter allihop.
Jag kan inte få hit hela Harlem för er skull.
Nu ordnar ni upp det här med numren,
eller också inleder jag en undersökning av hela maffiavärlden.
Fattar ni, jävla spagettijävel?
Jag tyckte det var dags att vi träffades, Mr Johnson.
- Jag känner mig hedrad av er inbjudan. - Tack.
En vän till mig i Sing Sing har sagt att ni spelar schack.
- Spelar ni själv? - Nej. Men jag planerar strategier.
Ska vi ta en promenad?
Ni är i goda händer.
Jag älskar den här platsen.
Jag hade fått för mig att ni och Dutch samarbetade.
Dutch Schultz förstår inte att samarbete kräver att man kompromissar.
Det tror jag ni gör. Det här handlar om pengar, Mr Johnson.
Om ni tar över en del av min verksamhet, vad får jag i utbyte?
Politiska kontakter, till att börja med.
Så att ni inte råkar ut som Madam St Clair.
Om man vill komma nån vart, behöver man bundsförvanter.
- Har ni några domare? - Ännu bättre.
Allmänna åklagaren.
- Thomas Dewey? - Han är lika girig som resten.
Jag uppskattar ert anbud, men svaret är nej.
- Jag föredrar att arbeta ensam. - Okej.
Men att ni har kommit ner i city påverkar både mig och Mr Schultz.
Det var ett snyggt jobb, Mr Johnson, det där på bryggeriet.
Men vi måste träffas och diskutera de här problemen.
Dutch och jag pratar inte med varandra.
Det här är inte ett erbjudande. Jag hör av mig med tidpunkt.
Vad vill du?
Det är hög tid att du och Mr Johnson gör upp med varandra.
Vad rör det dig? Det har inget att göra med dig och dina horor.
Om Tom Dewey slår näven i bordet, kommer vi alla att känna av det.
Jag är väl den som Dewey är hetast på av alla.
Precis. Det är genom numren som han har fått ögonen på hela verksamheten.
Var det bara det här du ville säga?
Vilka andra nyheter har du, då? Ställer Roosevelt upp för omval?
Det var nära. Jag vill få Mr Johnson till vårt bord.
Den där negern kommer inte i min åsyn.
Vi ska sätta oss ner tillsammans, Dutch. Och komma överens om vissa saker.
- Är det det som är din jävla strategi? - Min strategi är att skapa ordning.
Det är mitt ansvar.
Om jag säger nej, skickar Vito sina pojkar hem till mig mitt i natten då?
Jag varnar dig, Luciano. Jävlas inte med mig.
- Du har inget att säga till om. - Okej, gör som du vill.
Ta med honom till bordet. Bjud honom på middag, för fan.
Cecil, stanna här.
Vart ska du? Får jag bjuda på en glass?
Till biblioteket. Jag ska låna den där boken som du har läst:
Hur man jävlas med sina vänner och irriterar folk.
Det verkar som om de friger mig vilken dag som helst.
Då ska vi fira längs hela Lenox Avenue.
Jag kan glädja dig med att banken får in mer pengar än nånsin.
När jag återtar ansvaret för banken, kommer du inte att jobba för mig längre.
- Vad talar du om? - Du bröt ditt löfte. Du ljög.
Jag kunde inte hålla det löftet.
Vi var tvungna att slåss för banken. Dutch skulle inte ge sig.
Du kommer inte att ge dig. Det ser jag nu.
Jag har blivit inbjuden att förhandla med maffian, av Mr Luciano.
- Betyder inte det nånting? - Livet då?
Betyder inte livet nånting då?
Du bad mig ta ansvar för banken medan du var borta.
Det gjorde jag, och jag räddade den från Dutch.
Om du vill komma tillbaka och leda den med mig, välkomnar jag dig.
Men vi ska göra det tillsammans.
Så du skulle vara kungen, nu då?
Länge leve konungen.
Varför har du inte bytt om?
Jag sa till Sam att vi skulle träffa dem på Sugar Cane Club om en halvtimme.
Bumpy, jag lämnar dig.
Lämnar du mig?
Ja.
Vänta ett tag.
Ska du gå din väg? Ta med dig det här.
Och det här.
Jag bryr mig inte om dina troféer.
- Vill du inte ha dem? - Det var fel av mig att ta emot dem.
Jaså, var det? Du tog dem i alla fall, eller hur? Ta alltihop.
- Jag vill inte ha skiten. - Inget fult språk nu.
- Dra åt helvete. - Du leker med elden.
Du och dina fina tankar. Och alla dina löften.
- Du ljög för mig. - Du ljög för dig själv, Francine.
När du lämnade liket i badrummet.
Du är precis som Dutch Schultz. Du är ett svin.
Om det inte var för dig, skulle Mary ha levat.
Ja, som jag sa. Du är ett svin.
Ska du slå mig nu? Bumpy, gör det då.
Gör det då. Slå mig.
Varför...?
- Francine, du var ju... - Ja, och du var mänsklig.
Du var den jag älskade.
Sätt dig.
Jag har suttit för mycket.
Jag måste gå.
Jaha,
glöm inte din Bibel.
Förr skrev du dikter till mig, Ellsworth.
Se till att det inte händer henne nånting.
Jag är ju poliskommissarie, för helskotta.
Hur skulle det se ut om jag sågs med en neger?
Det är sista gången du säger "neger" när jag är med.
- Vad sa du till mig? - Sista "neger" du säger när jag är med.
Och det sista jag hör från dig. Jag åker inte med negrer i bilen.
Vilket jävla skit.
Hewlett, sitt ner.
- Jack. - Ja?
Vi har känt varandra i 15 år, men nu har jag lust att skära huvet av dig.
- Vad är det du håller på med? - Vill du testa mig?
Hewlett, du är min. Gör som jag säger.
Glöm allt groll. Vi har ett jobb att utföra. Skaka hand.
Skaka hand.
Så fint då. En vapenvila. Så jävla vackert.
Jesus, Maria och Josef.
Hewlett, du kan väl ta med dig lite av det här hem?
Jag och Foley åt inte ens upp smörgåsarna.
- Nej, Dutch. Det behövs inte. - Det åker bara i soporna i annat fall.
Du har ju alla dina barnbarn.
Det behövs inte.
Var inte så stolt nu.
Svep in resterna och ta med det hem.
Tack, Dutch.
Ingen orsak.
- Gå bort. Låt mig vara. - Se så, se så. Lugn.
Ser du inte att vi försöker spela?
Det gör inget.
Jag förstår.
Vet du vad?
Jag har sett fler människor dö det senaste halvåret
än jag gjort under resten av mitt liv.
Låt mig vara nu, så jag får spela för Mary.
- Jag förstår att du är ledsen för Pigfoot. - Mary.
Det är så hon heter. Och du bryr dig fan inte om henne.
Du kunde inte ens komma till begravningen.
- Jag skickade en sista hälsning. - Blommor betyder inte ett jävla skit.
Inte ett jävla skit. Du kunde för helvete ha masat dig till kyrkan.
Även om jag hade gjort det, och hur du än bär dig åt, kommer hon inte tillbaka.
Får jag fråga en sak.
Nå, general, hur många av dina meniga måste dö innan du ser
att nån spelar på dig precis som jag spelar på det där klinkiga pianot?
Dutch har negrer som jobbar för honom.
Om vi dödar dem, blir det ju så, att vi bara dödar varandra.
Om en neger är så dum så han jobbar för Dutch, förtjänar han att dö.
Vad är det du säger!
Tycker du att oskyldiga människor förtjänar att dö?
Tyrone?
Min Mary?
Nu sitter du där som om du inte hade nåt att säga till mig.
Nu ska vi se vad puffran har att säga. Han kan alltid lägga ett gott ord för dig.
- Illy. - Se så. Ge den till mig. Va?
- Ta det lugnt, grabben. - Ingen fara. Släpp honom.
Jag önskar att jag aldrig hade gett dig den där jävla pistolen.
Förlåt. Jag skulle inte svära.
Nu ska du gå hem. Du är berusad.
- Du är berusad av dig själv. - Illinois, gör inte så jag måste
stiga upp och bli handgriplig.
Är det så du talar till mig nu? Va?
- Du talar till mig... - Jag har sagt att du ska gå hem.
Gå hem med dig, ditt fyllo.
Okej.
Jag ska göra vad du säger.
Illinois är en bra soldat. Han gör alltid som general Bumpy säger.
Men låt mig bara säga det här.
Tänk på det här när du går igenom vad du har åstadkommit.
Förr var det tyst och stilla i Harlem på natten.
Det är tack vare dig som det är så här nu.
Jag har fått nog, kusin.
Du kan föra det här jävla kriget själv.
Jag har fått nog.
Jag orkar helt enkelt inte längre.
Där ser du. Nu har du två pistoler.
Jag ser efter den här till dig.
Berätta nåt roligt för mig.
Du, Illy. Berätta nåt roligt för Whispers.
Det är vi som är så jäkla roliga, Whispers.
Kan du inte höra hur Dutch flabbar?
Tiny.
Tiny, vi ska pratas vid lite.
- Kom hit. - Konstapel Foley.
Jag bara skämtar med dig.
Det tycker jag inte du ska göra, Tiny.
Så rätt. Du är ju polisen. Jag har letat efter dig.
Sån tur du hade då. Här är jag.
Jag har nåt roligt att berätta för dig.
Och för dig. Ni ska veta
att från och med nu, kommer ni inte att få nåt mer trubbel från Illinois Gordon!
Det är sant. Jag tvättar mina händer. Jag har fått nog.
- Jag drar mig ur det hela. - Har du inlärningssvårigheter?
Nej.
Du borde ha lärt dig för längesedan att när man väl är inne,
kan man inte dra sig ur.
Det borde du ha lärt dig.
- In med dig. - Jag är ledsen.
In med dig.
Du gör det svårt för dig.
Så jag frågar dig igen.
Var gömde du talongerna?
- Vill du försöka? - Det där är din sak.
Ja, det är min sak, visst är det?
Det är det.
Jag förstår varför Bumpy inte går i kyrkan, Bub.
Varför då?
Döda
eller... eller dödas.
För Guds skull, Foley. Han kommer inte att prata. Släpp honom.
Jo då, det gör han.
Han kommer att prata.
Är du säker på att du inte vill försöka?
- Jag går. - Som du vill.
Nu vet vi båda att du kommer att prata, eller hur?
För jag ska köra upp den här korkskruven i näsborrarna på dig
tills ögonen tränger ut på dig.
Och du vet att jag kommer att göra det, eller hur?
Okej. Okej.
Okej.
Har du något att säga, då?
Nå, vad är det?
Va? Va? Jag kan inte höra.
Min kusin kommer att ge dig på huden för det här,
konstapel Foley.
Skiljelinjen kan till exempel vara 135:e gatan från öster till väster
och Lenox Avenue från norr till söder.
Mr Schultz tar det ena reviret och Mr Johnson det andra.
Jag kan inte godta ett förslag som låter Mr Schultz operera fritt i Harlem.
Som jag sa innan, jag har inget otalt med er, mina herrar.
Men om Mr Schultz insisterar på att komma in i Harlem,
då har jag inget val. Då måste jag göra min närvaro märkbar i city.
En sådan åtgärd skulle snabbt leda till att ni expedierades.
Dutch har försökt expediera mig en längre tid nu.
- Jag är inte Dutch. - Nej, det är tur för er, Lucky.
- Han har ballar som vattenmeloner. - Dutch, det räcker med komplimanger.
Kanske herrarna behöver mer tid för att dryfta mitt förslag.
Vi ska jävla anamma inte dryfta nånting.
Era dagar är räknade, om ni förlåter uttrycket.
- Du är slug för att vara neger. - Detsamma.
Så lämpligt. Att förolämpa mannen som håller ert öde mellan fingrarna.
Så ni har några talonger. Det kan jag slingra mig undan.
Som den praktfulla Drottningen, numrens drottning?
Fan, min domare kommer att sätta fast dig igen, jävla nigger.
Herre Gud.
Vad gör du nu då?
- Bump? - Ja?
Illinois var den enda utom du som visste var talongerna var gömda.
Det betyder inte att han har tjallat, Calvin.
- Bumpy. - Ja?
Vi har hittat honom.
INGA FLER HEMLIGHETER
Den gamla lodaren där borta sa att han såg en polis hänga upp honom.
Polisen hade galoner som en kommissarie.
En till puss. Å, ja.
Å, Gud, jag älskar dig. Å ja.
- Å, det är så skönt. - Tack, Billy.
Vad då, vad stoppar du undan den för?
Vad gör du? Du kan inte sluta...
Jesus, Maria och Josef! Vänta. Vänta så jag får sätta på mig byxorna.
Bub.
- Rörde du Illinois? - Nej.
La du hand på min släkting?
- Nej, sa jag för fan. - Du gjorde ingenting för att hindra det.
Om jag har blod på händerna, då har du det också.
- Du är inte bättre än jag. - Hur sover du på natten?
Hur fan vet du om jag sover alls?
Jag är inte klar med dig.
Du är inte bättre än jag. Du är inte bättre än jag.
- Sitt ner. - Du hade ett förslag.
Om Dutch vinner, så förlorar alla här i Harlem,
du och jag också.
Fortsätt.
Tänk på det här.
När jag åkte in var du ledare för det vassaste gänget i Harlem.
När jag kom ut, jobbade du för Dutch.
När jag tänker på allt som hänt det senaste året, frågar jag mig:
Hur kunde Dutch komma upp så högt på stegen? På grund av dig.
Och varför har Drottningen fortfarande sin bank?
- Vad fick er att ändra er? - Dutch har satt mig i en klämma.
Och jag behöver era kontakter för att inte åka fast för de där talongerna.
Och dessutom kan en färgad knappast köpa Tom Dewey.
Tom Dewey skulle ta emot pengar från ett jordsvin.
Jag skulle också kunna använda era karlar för att hålla ryggen fri från Dutch.
Ni förstår väl att villkoren för ett partnerskap just nu är ofördelaktiga?
En klok man sa till mig en gång, Mr Luciano,
att om man vill lyckas i den här branschen,
måste man ha bundsförvanter.
Det var bra sagt.
Ska jag köra runt området en gång till, Mr Luciano?
En gång till, Cecil.
Hur kan jag lita på att ni inte lurar mig?
Be er revisor att komma hem till min inkasserare.
Klockan tre idag. Jag ska låta honom gå genom räkenskaperna.
Agenterna, rutterna, talongerna, allting.
Vet ni, det är en underlig sak med Dutch. Han äger tre miljoner. Minst.
Nog skulle man tro att en sån skulle se till att han såg lite prydligare ut.
Fina kläder, välklippt hår.
I stället ser han ut som en luffare halva tiden.
Han köper färdigsydda kostymer från Wanamaker's.
Är man inte insatt så är man inte.
- Är ni det, Mr Johnson? - Jag tror det.
Vad hände sen?
Mr Luciano - han tror inte jag lyssnar.
Men jag hörde varje ord de sa,
för jag hade fönstret lite öppet.
Fortsätt.
Bumpy Johnson säger att han behöver en partner för att kunna besegra er.
Och?
Bumpy Johnson bad Mr Luciano att få träffa Mr Johnny,
han som är så bra på siffror, i eftermiddag
och gå genom böckerna med honom.
- Ta hundringen. - Tack.
Tack, Mr Schultz.
Om du har rätt kan det bli mer.
Ni säger väl ingenting till Mr Luciano?
- Mina läppar är förseglade. - Tack.
- Cecil. - Ja?
Om du ljuger, vet du vad jag gör med dig.
- Ja, jag vet. - Bara så du det.
Javisst. Det vet alla.
Tänka sig, va? En färgad och en dagos i partnerskap.
Sicilianare - de är ju nästan negrer, de också.
Mörkhyade jävlar.
Att utmana Lucky, det betyder en jäkla massa trubbel.
- Vad är det med dig, Bub? - Ingenting.
Börjar du bli vek?
Jag är med dig, Dutch. Till hundra procent.
Bra gjort, Cecil. Present från Bumpy.
- Så då går vi in då. - Vänta.
Vi väntar lite.
Där är sifferjocken. Då går vi.
- Hej, Johnny. Hur står det till? - Hej, Dutch. Hur...
Din lilla skit.
Vince, gå ner igen och vakta dörren.
- Är det här? - Snälla, snälla. Ja.
- Var är han? - Jag vet inte, Dutch.
Vad är 235?
- Jag vet inte. - Du vet inte?
235.
Det betyder döden.
Dutch. Jag är bara revisor.
- Om jag får leva, ska jag se till... - Ja, ja, ja.
Vad är nästa steg?
Jag har en överraskning för lilla Arthur Flegenheimer.
Kom in.
Deweys kontor. Den här vägen.
Fort.
- Var är Hewlett? - Letar fortfarande efter Bumpy Johnson.
Han ville ha de där 4000 som ni lovade honom.
Vet ni, det stämmer inte.
Jag kan inte se den där niggern vilja samarbeta med en vit.
Jag menar, även om han är sicilianare.
Nej, det kan ni inte, för ni är så jävla blåst.
Det tänkte han inte. Han ville ställa till med krig mellan mig och Luciano.
- Inte dumt tänkt för en nigger. - Nej.
Om Luciano vill ha krig,
då ska jag stänka hans jävla blod över hela jävla stan.
- Jag går på muggen. - Okej, Dutch.
Vad fan vill ni? Jag är upptagen.
Jävlar. Han skickade er.
Det är gjort.
Var är pengarna?
- Hallå. - Jag måste berätta det själv.
Bumpy Johnson har just gjort mig till en mycket rik man.
Han tog hand om problemet med Dutch Schultz, och han använde dig.
Inte för att du har anledning,
men om jag vore du, Lucky, skulle jag aldrig komma till Harlem.
Dutch är död.
- Fick Thomas Dewey sina pengar? - Ja.
- Fick Cecil sin andel? - Ja.
Ser ut som om Drottningen har fått tillbaka sin bank.
- Det var meningen, det. - Vart ska du då, Bumpy?
Jag har något jag måste göra. Och du då?
Jag ska få mig lite sömn.
Tack.
Denna film är inspirerad av trettiotalets Harlem
och av Bumpy Johnsons liv, men filmen är ett fiktivt verk.
Visserligen förekommer ett antal nu döda personer såsom Stephanie St Clair,
Dutch Schultz, Thomas Dewey och Lucky Luciano, men
händelserna, platserna och de flesta personerna,
såsom Calvin, kommissarie Foley och Francine Hughes är helt
fiktiva, och avsikten är inte att avbilda några verkliga händelser, platser
eller personer, vare sig nu levande eller döda.