Du tror att du vet en historia, men du vet bara slutet.
För att nå till historiens hjärta måste du gå tillbaka till början.
Ers Nåd.
Ers Eminens, kardinal Campeggio.
Lorenzo, min gamle vän.
Käre Wolsey.
Kom.
Ers Nåd måste förlåta min oförmåga.
Gud prövar mig med gikt.
Hans majestät är mycket ivrig-
-att den påvliga legatens domstol ska hållas genast-
-för att avgöra fallet med hans annullering.
Självfallet.
Jag har påvens skriftliga tillstånd att besluta i fallet.
Och efter mitt beslut finns ingen överklagan.
Och ändå....
Om ers nåd har lite vatten.
Vatten.
Kanske blandat med vin.
Och ändå...?
Vi är gamla vänner.
Och vi är män av värld, kardinal Wolsey.
Jag har till och med en son som reser med mig.
Och då?
Hans helighet vill göra kungen nöjd, trots att det är svårt.
Men för allas vår skull, vore det inte bättre-
-om vi kunde försöka övertala hans majestät att glömma skilsmässa?
Hans passion för den här flickan kommer att blekna med tiden-
-som alla passioner oundvikligen gör.
Jag är rädd att Ers Eminens har talat i okunnighet.
Låt mig göra några saker klara för er.
Beviljar ni inte kungen hans skilsmässa-
-kommer påvens auktoritet i England att upphöra.
Ni bör minnas att stora delar av Tyskland-
-redan har dragit sig undan från Rom.
Samma sak kan hända här.
Det skulle betyda slutet för kungadömet.
Finns det någon risk för att de anser ert äktenskap giltigt?
Wolsey har försäkrat mig att påven fattat ett positivt beslut.
Rättegången är bara ett spel för gallerierna-
-ett sätt att blidka kejsaren.
Kan vi börja planera bröllopet?
Ja.
Ja, min kära.
På tal om spel för gallerierna, en sak till.
För en tid måste jag sitta till bords med Katarina.
Och dela hennes säng ibland.
-Hennes säng? -Det betyder inget.
Mina advokater har sagt att annars riskerar jag en motstämning.
Jag kan anses förvägra henne äktenskapliga rättigheter.
Är det en småsak att du delar säng med din fru?
Vad tror du ska hända?
Det som brukar hända.
Så lite du litar på mig.
Jag litar på dig.
Jag älskar dig.
Det är inte Katarinas fel. Inte heller mitt.
Men faktum är att vi bröt mot Guds lag-
-och då ges ingen dispens.
Ni förstår hur det berör mitt samvete-
-och hur snabbt jag vill få det löst.
Jag förstår.
Och hans helighet med, givetvis.
Men hans helighet föreslår Ers Majestät-
-en annan tänkbar lösning.
Jag har gjort klart för Ers Eminens att hans majestät...
Det är inte detsamma, min vän.
Det här är en lösning som skulle glädja Ers Majestät.
Vad är det?
Hans helighet är medveten om drottningens fromhet.
Hon har talat om sin kärlek till Guds moder, till helgonen.
Han undrar om hennes höghet kunde övertalas-
-liksom Jeanne de Valois, tidigare fru till Ludvig XII-
-att abdikera från äktenskapet-
-och gå i kloster.
Vad tror ni, Wolsey?
Det skulle göra saker och ting lättare.
Det skulle bespara oss en rättegång.
Och då det vore frivilligt-
-skulle det inte förolämpa hennes brorson, kejsaren.
Hennes majestät skulle dra sig tillbaka ärofullt.
Föreslå henne det genast.
Ers Majestät.
Kan Ers Majestät i alla fall överväga förslaget?
Jag ska ge mitt svar i sinom tid-
-när jag talat med kungen, min make.
Fader, vill ni höra min bikt senare?
Ja, mitt barn.
-Ers Majestät. -Ers Eminens.
Ers majestät.
Jag ber er att böja er för kungens vilja.
-Vad är hans vilja? -Hans eminens förslag.
Att ni går in vid ett kloster av ert val-
-och avlägger evigt kyskhetslöfte.
Talar ni till mig om kyskhet?
Har inte ni en frilla och två barn, Ers Eminens?
Ers Majestät närmar sig livets tredje ålder.
De första två har ni föregått med gott exempel.
Genom denna handling kröner ni alla goda exempel.
Var snäll och res er, Ers Nåd.
Det är inte passande för en man som ni-
-att ses tiggande offentligen, oavsett skälet.
Ers Eminens.
-Så ni talade med Campeggio? -Ja.
Jag sa att jag inte kunde svara utan Ers Majestäts tillstånd.
Vilket blir ert svar?
-Sanningen. -Katarina.
Hela världen anser att vårt äktenskap var orätt.
Även ni måste hålla med om det.
Om ni inte går i kloster, måste jag tvinga er till det.
Har jag ert tillstånd att tala med Campeggio?
Jag talar inte med honom om ni inte vill det.
-Frun. -Lady Anne.
Herr Cromwell.
Har ni meddelande från kungen?
Jag tror vi förstår varandra.
En gemensam vän, mr Fish, som lever i exil i Holland-
-har sänt mig en gåva åt er.
Vad är det, herr Cromwell?
"The Obedience of the Christian Man" av William Tyndale.
Den innehåller mycket kritik mot påvedömet-
-och mot prästernas arrogans och övergrepp.
Ni kommer att finna den intressant.
Men var alltid försiktigt vem ni visar den för.
Det räknas som kätteri bara att äga den.
Och Wolsey är ju ivrig att åtala kättare-
-som vi kallas, som tror på den sanna religionen.
Det ska jag.
Gud välsigne er, herr Cromwell.
Vänta.
Kan ni ge det till kungen?
Med min kärlek.
Min dam.
Kom.
Pull-pull.
Pull...
Duktig höna.
Spring inte iväg.
Där fick jag dig.
Du har inte sagt vad du heter.
-Jane. -Jane.
Varför lämnade du hovet?
När din syster dog...
Min syster finns kvar, Thomas Tallis.
Hon har inte lämnat mig.
Hon kan inte lämna mig.
Du kan väl också se henne?
Jag har rest från London.
Jag vill att du kommer tillbaka.
Varför?
Du gillade min syster mer än mig. Jag märkte det.
Jag vill gifta mig med dig, Jane.
Vad vill du bekänna?
Jag vill berätta om mitt första äktenskap med prins Arthur-
-hans majestäts äldre bror.
Jag känner till det. Fortsätt.
Han rörde mig aldrig.
Jag svär vid sakramenten-
-jag var intacta e incorrupta da lui comme venne dal ventre di sua madra.
Låt mig förstå.
Ni säger att ni var orörd av prins Arthur-
-som när ni kom ur er mors livmoder?
Ja, fader.
Så ni kom till kungen som jungfru, intacta e incorrupta?
Ja, fader.
Fader, jag säger i all ödmjukhet...
...jag kan inte gå med på er begäran.
Jag är hans majestäts sanna och legitima hustru.
Ert förslag är därför otänkbart.
Vad som än sker-
-så lever jag och dör i äktenskapets kall-
-som Gud kallat mig till.
Jag förstår.
Jag ger er vidare tillåtelse att bryta biktens tystnadslöfte-
-och berätta för alla det jag sagt till er.
Henry vill ha dig vid hovet.
Du är trots allt hans syster.
Hur kan jag komma tillbaka när han skyltar med sin slampa?
Det vore som att godkänna hans löjliga förbindelse.
Margaret, vi måste hålla oss väl med kungen, annars är vi intet.
Låt honom äkta vem han vill.
Det har väl alltid varit din filosofi, Charles?
Så cynisk.
Är det därför du umgås med den där typen Boleyn?
Du gillade honom när han hjälpte oss tillbaka till hovet.
Eller var du bara cynisk?
Jag såg inte hans bedrägerier. Nu gör jag det och föraktar honom.
Jag med. Men jag hatar Wolsey mer.
-Det är ett arrangerat äktenskap. -Som vårt?
Nej. Jag älskade dig.
Du vet inte vad ordet betyder.
Du kan älska...
...kanske ett år eller en månad, kanske en dag...
...till och med en timme.
Och under den timmen-
-tror jag att du älskar lika djupt och väl...
...som vem som helst.
Men efter den timmen, älskar du inte.
Du älskar en annan...
...och sedan en annan.
Din kärlek...
...är mest generös där det smärtar mest.
-Margaret. -Spela inte dum.
Det klär dig inte.
Ers Eminens.
Jag vill träffa kardinal Campeggio.
Ursäkta, men far är indisponerad.
Hur som helst, så kan han inget göra just nu.
Han har sänt rapporter till Rom-
-och måste invänta svar från hans helighet.
Och under tiden-
-måste min stackars far vila och återhämta sig.
-Lady Anne. -God kväll, lady Anne Boleyn.
-Är det fröken Boleyn? -Ja, det är det.
Flickan för vilken kungen-
-vill offra äktenskapet med en älskvärd drottning.
Jag har försökt avråda honom.
Men en ängel nedstigen från himlen kan inte avråda honom.
Tror ni att de fullbordat förbindelsen?
Jag har fått en skrivelse från Suffolk, Norfolk och lord Boleyn-
-som säger att Englands folk stöder skilsmässan.
Som Ers Eminens snabbt ska upptäcka-
-om ni stiger utanför dörrarna och ser folket-
-så är det en lögn.
Tvärtom, så älskar folket sin drottning.
Och det med goda skäl.
Ursäktar ni mig?
-Wolsey. -Hennes majestät avböjde förslaget.
Förvånad?
Men Campeggio säger-
-att påven kan tänka sig att legitimisera eventuella barn-
-som ni får med fröken Boleyn-
-oavsett om ni är gifta eller ej.
Är ni galen?
Ni måste komma med något bättre än så.
Ursäkta, ambassadör Mendoza.
Jag är ny vid hovet.
Vilka är männen som talar med kungen?
Lord Rochford är far till Anne Boleyn, Norfolk är hennes morbror.
Precis som hertigen av Suffolk, så är de fiender till Wolsey-
-och alla vid hovet vet det.
De gör allt för att avsätta honom.
Men kungen älskar honom än?
Kanske inte lika mycket som förr.
Men kardinalen ska aldrig underskattas.
Får jag fråga vad ni anser om kungens sak?
Det är ingen hemlighet att kejsaren är rasande-
-över kungens beteende gentemot drottningen.
I förtroende kan jag säga att han skrivit till hans helighet-
-och begärt att saken ska avgöras i Rom, inte här.
Han skulle inte lägga sig i på annat sätt?
På vilket sätt?
Om drottningen skulle förskjutas-
-skulle han kunna ingripa militärt å hennes vägnar?
Det har han inte sagt.
-Har någon frågat honom? -Nej.
Inte än.
-Ers Majestät. -Margaret.
Inte hon. Hon är inte värd det.
Hon är en billig slampa.
Öppna ögonen. Se på henne.
Se på dig själv.
Se på ditt äktenskap.
Hur känns det?
Jag brinner.
Brinner av otålighet.
Ärkebiskop Warham-
-och biskop Tunstall vill träffa er.
Mina herrar.
Jag förstår att ni är mina biträden vid rättegången.
Som ärevördiga män vars första plikt är inför Gud och era samveten-
-så hälsar jag er välkomna.
-Har kungen skickat er? -Ja, Ers Majestät.
Vi måste diskutera ert uppdrag.
Jag har inget emot hans majestät, som jag älskar med kropp och själ-
-bara mot hans rådgivare-
-och en viss kvinna vars ambition kan störta ett kungarike.
Min fru, vi är inte här för att diskutera sådana saker.
-Men... -Vi är här för att rapportera...
...att det ryktas om komplotter mot hans majestäts liv.
Och mot kardinal Campeggio.
Om någon komplott skulle lyckas-
-skulle både ni och er dotter-
-misstänkas för inblandning.
Jag kan inte tro att kungen skulle tro på sådan rykten-
-för han vet, liksom ni-
-att jag värderar min mans liv högre än mitt eget.
Det finns ännu ett klagomål.
Att ni är lättsinnig och visar upp er för mycket.
Att ni njuter av folkets uppmärksamhet, ler och vinkar åt dem.
Därför tror vi att ni hatar kungen.
Varför tror ni det?
Eftersom ni inte accepterar att ni levt i synd med honom.
Trots att sanningen avslöjats, så vägrar ni godta kungens förslag-
-att dra er tillbaka i kloster.
Det igen.
Jag har redan svarat på det. Gud har inte kallat mig till kloster.
Jag är hans majestäts sanna och legitima hustru.
-Min fru, för Guds skull... -Ja, för Guds skull.
Som ni en gång sa, ärkebiskop.
Ni sa till folk att jag hade rätten på min sida.
Varför har ni ändrat er?
Är det Wolsey?
Säg mig, föredrar ni er plats på jorden-
-framför er plats i himlen?
-Ni har inte svarat på anklagelserna. -Sir.
Jag finner det svårt att tro att jag anklagas av mina egna advokater.
Vari ligger rättvisan i det?
Jag vill inte tala med er mer, ni ska inte representera mig.
Katarina.
Varför förnekar du mig rättvisa?
Du är så hjärtlös.
Så full av hat.
Jag kan inte längre övertyga mig att du älskar mig.
Jag älskar verkligen dig.
Jag har aldrig slutat älska dig. Det vet du.
Det vet jag inte.
Kanske borde du hållas borta från vår dotter...
...så du inte förgiftar hennes sinne mot mig.
Hur kan du säga så till mig?
Efter all tid, efter allt vi betytt för varandra.
Jag ber dig bara vara resonabel.
Jag är resonabel. Det är du som inte är det.
Vad vill du ha, Thomas?
-Ha? -I livet.
Vad vill du ha?
Jag vet inte. Resa kanske.
Äventyr, om jag kan.
Resa? Vart skulle du åka då?
Har du inte hört?
Sjöfarare har rest till nya världar.
Cabot till Newfoundland, andra till Amerika, Indien.
Andra talar om Kina, Marco Polos omtalade land.
Men vart skulle du åka?
Jag skulle lägga ut här...
...fast håret är en skog full av bakhåll.
Men pannan lugnar med sin jämnhet.
Ögonens mörka djup är farliga för vårt skepp-
-för de kan orsaka skeppsbrott.
Näsan, som första meridianen, leder oss-
-till Lyckoöarna-
-de fylliga läpparna.
Jag kan ankra här...
...och lyssna till sirenernas sång.
Jag seglar vidare...
...förbi hakans enastående udde.
Vi träffar på några öar-
-när vi reser nedåt mot ditt Indien.
Vi stannar vid den atlantiska naveln.
Men strömmen leder vår lots till...
...en annan skog...
...där många lidit skeppsbrott...
...och aldrig kommit längre.
Jag har ett nytt motto.
Vad är det?
Du måste hitta det.
Var är det?
På ett band som är gömt någonstans.
Är det här?
Nej.
-Här nere? -Nej.
Är det här nere?
Jag kan inte vänta mycket längre.
Det behöver du inte.
Ers Majestät, det är nya fördröjningar.
Ingen får träffa Campeggio.
Var är det? Säg.
Tänk om någon medvetet förhalar?
Försenar, hittar på ursäkter.
Campeggio?
Nej, någon annan, någon mycket närmre dig.
Jag rör det.
"Så ska det vara.
Låt dem klaga."
Någon mycket närmare.
Jag vill fråga er uppriktigt om Campeggio.
Litar ni på honom?
Tror ni att han är partisk?
Vem vet, kanske får han något från kejsaren.
Som jag ser det är Lorenzo den mest opartiska jag vet.
Och han har personligen lidit av Charles soldater.
När de intog Rom, så plundrade de hans hus.
Jag tror inte att han gillar kejsaren.
Varför förhalar han då rättegången?
Det är några teknikaliteter som måste lösas, det är allt.
Det är inget som Ers Majestät behöver tänka på.
Förbaskat. Det är inte Campeggio, det är du.
Det är du som förhalar. Du bryr dig inte om skilsmässan.
Kanske har du aldrig brytt dig.
Du ljög för mig, och låtsades vara på min sida.
Ers Majestät, jag svär inför Gud på min ära-
-att jag är er ödmjuke tjänare.
Det finns inget jag önskar mer än att få igenom er skilsmässa.
Att få igenom den är det jag arbetar på-
-och min största önskan-
-för vilken jag är redo att offra mitt liv och mitt blod-
-så hjälpe mig Gud.
Såja, Ers Nåd. Bli inte så förfärad.
Ni förstår min otålighet.
Jag vet att det inte är ni.
Jag litar på er.
Jag har känt er länge.
Nu talar vi om annat.
Guds skägg, herr More.
"Prinsens vrede betyder döden."
Ers Majestät.
Jag vill att ni reser till Rom, herr Cromwell.
Tvinga hans jävla helighet till underkastelse.
Säg honom att om han inte godkänner annulleringen-
-kommer England inte underkasta sig Rom-
-och jag vägrar lyda honom.
Det är inte är ett tomt hot.
Jag gör det om han inte gör mig nöjd.
Skicka in hertigen av Suffolk.
Lord Duke, kungen kallar er.
Charles.
Jag har ett uppdrag åt er.
Åk till Paris och träffa kung Francis.
Fråga ut honom om Campeggio.
Fråga vad de haft för affärer tillsammans, hur han är.
Är han ärlig? Vill han bli påve?
Har han några hemligheter med kejsaren?
Jag åker genast.
Och, Charles...
...fråga honom om Wolsey.
Jag vill veta allt han vet om honom.
Förstår du?
Jag vill veta vems sida Wolsey står på.
Sir Thomas.
Min högt ärade fru.
Jag har fört hit biskop Fischer åt er.
Jag tror att han kan ge er pålitligt och hängivet bistånd.
Tack, sir Thomas.
Ers Majestät.
Varsågod.
Lord Bishop, vill ni verkligen bistå mig?
Ni måste vara medveten om faran och svårigheterna.
Jag förstår om ni föredrar frid och stillhet.
Hur kan det vara frid och stillhet-
-utan rättvisa och Guds kärlek?
Jag har studerat åtalet mot er noggrant.
De kommer tveklöst att poängtera att påvens dispens-
-som tillät äktenskap med kungen var tekniskt felaktig-
-och därför ogiltig.
Den uppenbara lösningen vid en sådan teknisk brist-
-är inte att ogiltigförklara äktenskapet-
-utan att utfärda en ny och tydligare dispens.
Hur som helst, den långa tid som gått-
-har gjort äktenskapet giltigt.
Och principen supplet ecclesia...
"Kyrkan tillgodoser."
...har i sig själv reparerat eventuella felaktigheter i dispensen.
Då tror du att vi kan vinna?
Våra argument kan vinna, ja.
Men jag kan inte låtsas att det kommer att tjäna något till .
Men vi ska försöka.
Var vid gott mod...
...för vi har änglarna på vår sida.
Hjärter är trumf.
Vad är det?
Jag har hört från Cromwell.
Han fick till slut träffa påven men skrev i desperation.
Varför?
Han tror inte att Clemens kommer att göra något.
"Kanske finns det i honom. men det ligger inte för honom."
Påven kanske ber för mig.
Men han tänker inte göra något personligen.
Visa.
Visa mig.
Kung Francis av Valois palats, Paris, Frankrike
Vi hade påven som gäst. Jag talade med Campeggio.
Han var mycket försiktig.
Fast han sa få ord, tyckte jag han dolde något.
Dolde på vilket sätt?
Han visar ett ansikte men döljer ett annat.
Han har ombetts att ta hand om något han i hemlighet föraktar.
Så mitt råd till kungen, min broder-
-är att inte lite för mycket på någon-
-så han inte blir bedragen.
Skulle ni säga detsamma om kardinal Wolsey?
Jag har inget emot hans nåd.
Självfallet inte.
Men vad tror du är hans attityd till skilsmässan?
Så vitt jag vet, vill han få igenom den-
-för han gillar inte drottningen.
Samtidigt....
Samtidigt...?
Mitt intryck är att han och påven går mycket bra ihop.
De förstår varandra. Med kardinal Campeggio också.
Om de går så bra ihop-
-och de inte vill föra fram saken-
-då, för att tala uppriktigt-
-borde kungen själv ta sig an det hela.
Det är mitt råd.
Ers Majestät.
Vart ska han?
Säkert för att underhålla sin senaste mätress.
Varför skulle han göra det när han har en så vacker hustru?
Ni får fråga honom, monsieur.
Vill ni aldrig ge igen?
Självklart. Alltid. Jag är kvinna.
Gå då till sängs med mig.
Om ni vill.
Men säg mig först...
...hur står det till med er vackra hustru?
-Hon... -Hon är som jag, non?
Ni är otrogen och hon låtsas som ingenting.
Att älska för hämnd eller smärta, vad är det?
Det skadar sinnet. Och själen, den krymper.
Själen blir mindre.
Den kanske till och med dör.
-Ers Nåd. -Ers Nåd.
Lämna oss.
Rättegången börjar snart.
Ja, Ers Nåd.
Jag vill göra det klart för er.
Om ni inte godkänner skilsmässan...
...kommer ni att skapa opinion mot påven...
...mot påvliga domstolar, och mot påvedömet självt.
Jag är skyldig den Heliga Fadern att söka rättvisa i fallet.
Och det, Ers Nåd, ska jag göra-
-med Gud som mitt vittne.
Ni verkar inte förstå.
Jag ska förklara det.
Vägrar ni att besluta till kungens förmån-
-så förlorar ni kungen-
-och hans rikes trohet gentemot Rom.
Och ni kommer att krossa mig.
Det kan jag inte tillåta.
Jag förstår precis.
Ni måste tro, kardinal Wolsey.
Gud hjälpe mig.
Det är uppenbart att Wolsey är partisk-
-och inte längre står hans majestät så nära som förr.
Kungen är misstänksam mot sin främste minister.
Vi bör uppmuntra misstankarna.
Det är dags att fälla honom.
Här är en pamflett.
Den framställer hans ministertid som en tid av stolthet, slöseri-
-förtryck och svaga beslut.
Den är redo att spridas.
Vi ska begära att Wolsey och hans agenter grips-
-deras papper tas i beslag och en undersökning-
-görs av hans administration.
Hans korruption avslöjas och förräderiet avslöjas.
Allt som behövs, Boleyn, är att er dotter bevisar för kungen-
-att hans misstankar är berättigade.
Sen är kardinalen skyddslös inför sina fiender.
-För England. -För England.
Blackfriars kyrka London
-Jösses. -Ursäkta, sir.
-Förlåt. -Dumma hund!
-Amen. -Amen.
Jag förklarar den påvliga domstolen-
-med tillstånd från hans helighet, påve Clemens, för öppnad.
Och allt som sägs här sägs under ed-
-och i Den Allsmäktiges närvaro.
Jag kallar på hans majestät för att lägga fram sin sak.
Ers Eminenser vet mycket väl varför jag är här.
Det gäller skrupler jag har angående mitt äktenskap-
-som stör mitt samvete.
Jag har frågat vida omkring för att finna sanningen.
Och jag läste i Leviticus att det var mot Guds lag-
-och en synd för mig att äkta min broders hustru.
Ers Eminenser-
-jag är inte den enda som ifrågasätter mitt äktenskap.
Alla mina biskopar delar mina tvivel...
...och de har skrivit en petition för att få frågan besvarad.
Mina herrar, jag vill säga er-
-att jag aldrig skrivit under ett sånt dokument.
-Om det finns med där... -Ni har inte tillåtelse att tala.
Om det finns med där, så har biskop Tunstall skrivit det-
-utan mitt medgivande.
Kungen har ordet. Sitt ner, sir.
-Sitt. -Jag tänker inte debattera det nu.
Ni är trots allt bara en enda.
När det gäller huvudfrågan-
-om ni undrar varför jag dröjde så länge att ta frågan inför rätten-
-så ska jag svara sanningsenligt.
Det var den stora kärlek som jag hyste för hennes majestät-
-som hindrade mig så länge.
Det är jag själv, som bär allt ansvar-
-för mitt samvete som stör mig och sår tvivel.
Mina herrar i rätten-
-jag ber om en enda sak.
Rättvisa.
Rätten ska strax kalla hennes majestät drottningen-
-för att svara på frågan.
Men först måste jag berätta för rätten-
-att drottningen, genom sina rådgivare-
-ifrågasätter rättens kompetens att pröva målet.
Hon ifrågasätter också domarnas opartiskhet.
Slutligen anför hon att allt ligger hos-
-en högre instans, nämligen påven-
-och därför bara kan prövas i Rom.
Vad gäller den första saken.
Kardinal Campeggio och jag kan bekräfta-
-att vi auktoriserats av hans helighet-
-att pröva saken här.
Vi avvisar tanken på partiskhet från vår sida-
-och kommer att pröva fallet här, som beslutats.
Jag ber hennes majestät, drottning Katarina, att föra sin talan.
Min herre.
Sir.
Jag ber er-
-för all den kärlek som funnits mellan oss-
-låt mig få rättvisa.
Skänk mig medlidande, för jag är kvinna och främling-
-född utanför ert rike.
Jag har ingen vän här och få rådgivare.
Jag ber dig, som rättvisans överhuvud i riket.
Jag ber Gud och hela världen att bära vittne om-
-att jag varit er en sann, ödmjuk och lydig hustru-
-som böjt sig efter er vilja och ert behag.
Jag har älskat de som ni har älskat, för er skull.
Vare sig jag haft skäl eller ej-
-vare sig de varit vänner eller fiender.
Jag har fött er många barn-
-fast det behagat Gud att kalla dem från denna världen.
Men första gången ni tog mig...
...jag har Gud som mitt vittne...
...så var jag jungfru och inte rörd av någon man.
Om det är sant eller ej...
...får ni bära på ert samvete.
-Vad gör hon nu? -Skäms.
Katarina, drottning av England, kom tillbaka till domstolen.
Kom tillbaka till domstolen.
Kanske borde Ers Majestät vända om. De ropar.
Domstolen betyder inget för mig. Jag stannar inte.
Katarina, drottning av England-
-kom tillbaka till domstolen.
Hon spottar på den påvliga lagen.
Hon förnekar den här domstolen.