Du tror du kjenner en historie, men du kjenner bare slutten.
For å komme til historiens kjerne, må du starte ved begynnelsen.
Deres Nåde.
Hans Eminense, kardinal Campeggio.
Lorenzo, gamle venn.
Kjære Wolsey.
Kom.
Deres Nåde må tilgi min vanførhet.
Gud har gitt meg gikt som en stor prøvelse.
Nå, Hans Majestet vil svært gjerne-
-at legat-retten kommer sammen umiddelbart-
-for å fatte et vedtak angående annulleringen.
Ja visst.
Jeg har pavens skriftlige fullmakt til å fatte en beslutning.
Og det går ikke an å anke min beslutning.
Og likevel...
Om Deres Nåde har litt vann.
Vann.
Kanskje blandet ut med litt vin.
Og likevel...?
Du og jeg er gamle venner.
Og vi er begge verdensmenn, kardinal Wolsey.
Jeg har til og med en sønn som reiser med meg.
Og så?
Hans Hellighet ønsker å glede kongen, hvor vanskelig det enn kan bli.
Men for alles skyld, hadde det ikke vært bedre-
-om du og jeg forsøkte å overtale Hans Majestet til å gi opp dette?
Hans kjærlighet for denne piken vil vel endres og blekne med tiden-
-slik all slik kjærlighet gjør.
Jeg er redd Deres Eminense har kommet hit i uvitenhet.
La meg gjøre enkelte ting klart for deg.
Om du ikke gir kongen skilsmissen-
-vil pavens makt i England tilintetgjøres.
Du burde huske at store deler av Tyskland-
-alt har brutt med Roma.
Det samme kunne hende her.
Det ville bety slutten for kongeriket.
Er det noen fare for at de kan erklære at ekteskapet ditt er gyldig?
Wolsey har forsikret meg om at paven alt har bestemt seg i min favør.
Rettsaken er kun for syns skyld-
-for å tilfredsstille keiseren.
Da kan vi begynne å planlegge bryllupet?
Ja.
Ja, elskede.
Det er noe annet, også for syns skyld.
Jeg må dele Catherines bord en stund.
Og noen ganger sengen hennes.
-Sengen hennes? -Det betyr ingenting.
Advokatene har bare rådet meg til det, for å unngå motsøksmål.
Det kunne tolkes som å handle i strid med hennes ekteskapelige rettigheter.
Synes du det er ingenting å dele seng med henne igjen?
Hva er det du tror vil skje?
Det som pleier å skje.
Så lite du stoler på meg.
Jeg stoler på deg.
Jeg elsker deg.
Catherine har ingen skyld. Ikke jeg heller.
Men vi brøt Guds lov-
-og det kan det ikke gis dispensasjon for.
De forstår hvor hardt det har rammet min samvittighet-
-og hvor raskt jeg vil ha en løsning.
Det gjør jeg. Jeg føler med Dem.
Det gjør Hans Hellighet også, selvsagt.
Men Hans Hellighet vil også foreslå-
-en annen mulig løsning.
Jeg har allerede gjort det klart at Hans Majestet...
Nei, det er ikke det samme, min venn.
Dette er en løsning som burde glede Hans Majestet.
Hva er det?
Hans Hellighet er klar over dronningens fromhet.
Hun har selv snakket om den, sine følelser for Guds mor, og helgenene.
Og han lurer på om Hennes Majestet kan la seg overtale-
-som Jeanne de Valois, tidligere hustru til Ludvig XII-
-å oppgi ekteskapet-
-og trekke seg tilbake til et kloster.
Hva tror De, Wolsey?
Det ville fremskynde ting.
Det ville spare oss for en rettssak.
Og siden det ville være frivillig-
-vil det ikke fornærme hennes nevø keiseren.
Dessuten vil det gi Hennes Majestet et ærbart alternativ.
Legg det frem for henne med en gang.
Deres Majestet.
Kan Deres Majestet i det minste vurdere forslaget?
Jeg skal svare med tiden-
-etter at jeg har snakket med kongen, min ektemann.
Fader, vil De høre mitt skriftemål senere?
Ja, mitt barn.
-Deres Majestet. -Deres Eminense.
Deres Majestet.
Jeg bønnfaller Dem om å følge kongens vilje.
-Og hva er hans vilje? -Som Hans Eminense foreslår.
At De velger Dem et kloster-
-og avlegger kyskhetsløfte.
Snakker De til meg om kyskhet?
Har ikke De en elskerinne og to barn, Deres Eminense?
Deres Majestet begynner snart den tredje perioden av Deres liv.
De har brukt de første to til å være et forbilde.
Med denne handlingen kan De besegle alle Deres gode handlinger.
Reis Dem, Deres Nåde.
Det sømmer seg ikke for en mann av Deres verdighet-
-å bli sett tryglende i full offentlighet, uansett hva grunnen er.
Deres Eminense.
-Så du har snakket med Campeggio? -Ja.
Jeg sa jeg ikke kunne svare ham uten Deres Majestets tillatelse.
Og hva vil du svare?
-Jeg vil fortelle sannheten. -Catherine.
Hele verden er enig i at vårt ekteskap var utillatelig.
Selv du må innse det.
Så hvis du ikke vil gå i kloster, må jeg tvinge deg.
Har jeg din tillatelse til å snakke med Campeggio?
Jeg snakker ikke med ham hvis du ikke vil det.
-Lady. -Lady Anne.
Mester Cromwell.
Har De en beskjed fra kongen?
Jeg tror vi forstår hverandre.
En felles venn, Mr. Fish, som nå lever i eksil i Holland-
-har sendt meg en gave til Dem.
Hva er det, Mester Cromwell?
The Obedience of the Christian Man av William Tyndale.
Den inneholder mye solid kritikk av pavestyret-
-og prestenes arroganse og overgrep.
Den er meget opplysende.
Men vær alltid forsiktig med hvem De viser den til.
De må vite at det regnes som kjetteri bare å eie den.
Og Wolsey er fortsatt ivrig etter å straffe kjettere-
-som vi kalles, som tilhører den sanne religion.
Det skal jeg.
Og Gud velsigne Dem, Mester Cromwell.
Vent.
Kan De gi denne til kongen?
Med kjærlig hilsen.
Frue.
Kom hit.
Høne.
Hø...
Flink høne.
Ikke løp din vei.
Har deg.
Du sa aldri hva du het.
-Jane. -Jane.
Hvorfor forlot du hoffet?
Da søsteren din døde...
Hun er her ennå, Thomas Tallis.
Hun har ikke forlatt meg.
Hun kan ikke forlate meg.
Du kan også se henne, ikke sant?
Jeg kom helt fra London.
Jeg vil virkelig at du kommer tilbake til hoffet.
Hvorfor det?
Du likte søsteren min bedre enn meg.
Jeg vil gifte meg med deg, Jane.
Hva er det De ønsker å skrifte?
Fader, jeg ønsker å fortelle om mitt første ekteskap, med prins Arthur-
-Hans Majestets eldre bror.
Jeg kjenner til det. Fortsett.
Han fikk meg aldri.
Jeg sverger, under den hellige ed-
-jeg var...
For å gjøre det helt klart.
De sier prins Arthur aldri rørte Dem-
-De var som da De kom fra mors liv?
Ja, fader.
Så De kom til kongens seng som jomfru, intacta e incorrupta?
Ja, fader.
Fader, med all ydmykhet-
-jeg kan ikke si ja til Deres ønske.
Jeg er Hans Majestets sanne og rettmessige hustru.
Derfor er Deres forslag uakseptabelt.
Hva som enn skjer-
-jeg vil leve og dø som hustru-
-slik Gud har kalt meg.
Jeg forstår.
Videre gir jeg Dem tillatelse til å bryte taushetsløftet-
-og fortelle hele verden hva jeg har fortalt Dem.
Henry vil ha deg tilbake ved hoffet.
Du er tross alt søsteren hans.
Hvordan kan jeg dra tilbake når han brisker seg med det ludderet?
Det vil virke som jeg anerkjenner det latterlige forholdet.
Vi må holde oss inne med kongen, ellers er vi ingenting.
La ham gifte seg med hvem han vil.
Det har visst alltid vært din livsfilosofi, Charles?
Så kynisk.
Er det derfor du omgås den djevelen Boleyn?
Du likte ham da han hjalp oss tilbake til hoffet.
Eller var du bare kynisk?
Jeg så ikke hva han drev med. Nå som jeg gjør det, forakter jeg ham.
Jeg også. Men jeg hater Wolsey mer.
-Det ekteskapet har sin hensikt. -Slik som vårt?
Nei. Jeg elsket deg.
Du vet ikke hva ordet betyr.
Du kan elske-
-kanskje et år eller en måned, en dag-
-eller en time.
Og i den timen-
-tror jeg du elsker så høyt-
-som hvem som helst.
Men etter den timen, elsker du ikke.
Du elsker en annen-
-og så en annen.
Din kjærlighet-
-er størst der den sårer mest.
-Margaret. -Ikke spill dum.
Det kler deg ikke.
Deres Eminense.
Jeg må snakke med kardinal Campeggio.
Tilgi meg. Han føler seg ikke vel.
Uansett er det ikke noe mer han kan gjøre i øyeblikket.
Han har sendt noen rapporter til Roma-
-og må vente på svar fra Hans Hellighet.
Og i mellomtiden-
-trenger han å hvile og få nye krefter.
-Lady Anne. -God kveld, Lady Anne Boleyn.
-Det er Elskerinne Boleyn? -Ja, der er hun.
Piken som kongen-
-vil ofre et ekteskap med en nådig og elskverdig dronning for.
Jeg har forsøkt å snakke ham bort fra det.
Men jeg sverger: En engel fra himmelen kunne ikke overtalt ham.
Tror De at de har gått til den ytterste forening?
Jeg har fått skriv fra grevene av Suffolk, Norfolk og Lord Boleyn-
-som sier at skilsmissen har folkets støtte.
Som Deres Eminense raskt vil oppdage-
-om De gikk utenfor disse dørene og så folket-
-er det blank løgn.
Tvert imot, folket elsker dronningen.
Og det har de god grunn til.
Ha meg unnskyldt.
-Wolsey. -Hennes Majestet har sagt nei.
Er du overrasket?
Men Campeggio sier-
-at paven er villig til å anerkjenne de barn-
-De eventuelt måtte få med Elskerinne Boleyn-
-enten dere er gift eller ikke.
Er du gal?
Du må klare mye bedre enn som så.
Unnskyld meg, ambassadør Mendoza.
Jeg er ny ved hoffet.
Hvem er det som snakker med kongen?
Lord Rochford er Anne Boleyns far, Norfolk er hennes onkel.
Akkurat som hertugen av Suffolk er de Wolseys bitre fiender-
-og hele hoffet vet det.
De vil gjøre hva som helst for å felle ham.
Men kongen er fortsatt glad i ham?
Ikke så mye som før, kan hende.
Men man bør aldri undervurdere kardinalen.
Tør jeg spørre om hva De mener om kongens sak?
Det er ingen hemmelighet at keiseren er rasende-
-over kongens oppførsel mot dronningen.
Og jeg kan si Dem, i fortrolighet, at han har skrevet til Hans Hellighet-
-og krevd at saken løses i Roma, ikke her.
Han vil ikke gripe inn på annet vis?
På hva slags vis?
Vel, om dronningen blir forsverget-
-ville han overveie å hjelpe henne med militære midler?
Han har ikke sagt det.
-Har noen spurt ham? -Nei.
Ikke ennå.
-Deres Majestet. -Margaret.
Ikke henne. Hun er ikke verdt det.
Hun er et billig null.
Åpne øynene. Se på henne.
Se på deg selv.
Pass på ditt eget ekteskap.
Hvordan går det med deg?
Jeg brenner.
Brenner av utålmodighet.
Frue, erkebiskop Warham-
-og biskop Tunstall er her for å treffe Dem.
Mine herrer.
Dere er visst blant mine advokater i retten.
Som hederlige menn hvis fremste plikt er overfor Gud og deres samvittighet-
-er dere velkomne.
-Har kongen sendt dere? -Ja, Deres Majestet.
Vi må diskutere saken.
Jeg har ikke noe imot Hans Majestet, som jeg elsker med hele mitt vesen-
-bare imot hans rådgivere-
-og en viss kvinne med ambisjoner som kan ødelegge et kongerike.
Frue, vi er ikke kommet for å diskutere saken.
-Men... -Vi kom for å si, frue-
-at det går rykter om sammensvergelser mot Hans Majestet.
Og sammensvergelser mot kardinal Campeggio.
Om noen slike sammensvergelser skulle lykkes-
-vil både De og Deres datter-
-mistenkes for å være innblandet.
Jeg nekter å tro at kongen hører på slike rykter-
-siden han vet, som dere vet-
-at jeg setter min ektemanns liv mye høyere enn mitt eget.
Frue, det er enda en klage.
At De er for lettsindig og viser Dem for mye for folket.
At De liker å bli hyllet, og smiler, nikker og vinker til dem.
Derfor antar vi at De hater kongen.
Hvorfor skulle dere anta noe slikt?
Fordi De ikke aksepterer at De har levd i synd med ham.
Selv når sannheten er blitt kjent, nekter De å godta kongens tilbud-
-om å trekke Dem tilbake til et kloster.
Det igjen.
Det har jeg svart på. Gud kalte meg ikke til et kloster.
Jeg er Hans Majestets sanne og rettmessige hustru.
-Frue, for Guds skyld... -Ja, for Guds skyld.
Som De selv har sagt, erkebiskop.
De sa at De visste jeg snakket sant.
Hva fikk Dem til å forandre mening?
Var det Wolsey?
Si meg, foretrekker De Deres plass på jorden-
-fremfor Deres plass i himmelen?
-De har ikke svart på anklagene. -Sir.
Jeg finner det vanskelig å bli tiltalt og anklaget av mine egne advokater.
Hvor er rettferdigheten i det?
Jeg vil ikke snakke med dere igjen, men dere skal ikke representere meg.
Catherine.
Hvorfor nekter du meg rettferdighet?
Du er så hjerteløs.
Så full av hat.
Jeg klarer ikke lenger å overtale meg selv om at du elsker meg.
Det gjør jeg.
Jeg har aldri sluttet å elske deg. Det vet du.
Det vet jeg ikke.
Kanskje du burde holdes unna datteren vår-
-i fall du begynner å vende henne mot meg.
Hvordan kan du si slike ting til meg?
Etter all denne tiden, etter alt vi har betydd for hverandre.
Jeg ber deg bare være rimelig.
Jeg er rimelig. Det er du som ikke er rimelig.
Hva er det du egentlig vil, Thomas?
-Vil? -I livet.
Hva er det du vil?
Jeg vet ikke. Reise, kanskje.
Oppleve.
Reise? Hvor vil du dra?
Har du ikke hørt det?
De oppdagelsesreisende har funnet nye verdener.
Cabot til Newfoundland, andre til Amerika, Øst- og Vestindia.
Noen snakker om Kina, Marco Polos sagnomsuste rike.
Men hvor vil du dra?
Jeg ville startet reisen her-
-selv om håret er en skog full av feller.
Men pannen gir oss vindstille når den er glatt og jevn.
De mørke dypene i øynene er farlige for skipet-
-for å bli dratt inn i dem vil bety forlis.
Nesen, som første meridian, leder oss nedover-
-til øyene-
-de fyldige leppene.
Jeg ville ankre opp her-
-og lytte til sirenesangen.
Og så seilt videre-
-forbi hakens vidunderlige odde.
Vi vil kanskje se noen øyer-
-på vei ned mot ditt India.
Og vi stanser ved den atlantiske navlen.
Men strømmen fører losen videre-
-til en ny skog-
-der mange har forlist-
-og ikke kommet lenger.
Jeg har et nytt motto.
Hva er det?
Du må finne det.
Hvor er det?
På et bånd jeg har gjemt.
Er det her?
Nei.
-Her nede? -Nei.
Er det her nede?
Jeg klarer ikke vente så mye lenger.
Det trenger du ikke.
Deres Majestet, det er nye forsinkelser.
Ingen får snakke med Campeggio.
Hvor er det? Si det.
Hva om noen forsøker å trekke ut tiden?
Forsinke ting, komme med unnskyldninger.
Campeggio?
Nei. Nei, noen andre, noen som står deg mye nærmere.
Jeg rører ved det.
"Slik vil det bli.
La dem klage."
Noen som står deg mye nærmere.
Jeg vil spørre deg om Campeggio.
Stoler du på ham?
Tror du han er partisk?
Kanskje han får penger av keiseren.
Lorenzo er den mest upartiske mannen jeg kjenner.
Og han har personlig lidd tap på grunn av Charles' soldater.
Da de inntok Roma, plyndret de huset hans.
Jeg tror ikke han har noe spesielt til overs for keiseren.
Så hvorfor forsinker han rettssaken?
Det er noen tekniske spørsmål som må oppklares.
Deres Majestet behøver ikke tenke på det.
Det er slett ikke Campeggio, det er deg.
Det er du som forsinker ting. Du har skiftet mening om skilsmissen.
Kanskje du aldri hadde tro på den.
Du løy for meg, lot som du var på min side.
Deres Majestet, jeg sverger, foran Dem og foran Gud-
-jeg er Deres ydmyke tjener.
Jeg har ikke noe høyere ønske enn å fremme Deres skilsmisse.
Å få gjennomført den er mitt studium-
-og min dypeste lengsel-
-som jeg vil vie hele mitt liv og min kropp og mitt blod til-
-så Gud hjelpe meg.
Reis deg. Ikke vær så oppskaket.
Du forstår min utålmodighet.
Jeg vet det ikke er deg.
Jeg stoler på deg.
Jeg har kjent deg lenge.
La oss snakke om noe annet.
Ved Gud, Mester More.
"Fyrstens sinne betyr døden."
Deres Majestet.
Jeg vil du skal dra til Roma, Mr. Cromwell.
Jeg vil du skal tvinge Hans Hellighet til å gi seg.
Om nødvendig, si at om han ikke gir meg annulleringen-
-vil England ikke lenger underkaste seg Roma-
-og jeg vil trekke tilbake min troskap mot ham.
Og se til at han forstår at det ikke er noen tom trussel.
Jeg mener det, og jeg vil gjøre det om han ikke gjør som jeg vil.
Send inn hertugen av Suffolk.
Hertug, kongen kaller på Dem.
Charles.
Jeg har en oppgave til deg.
Jeg vil du skal dra til Paris og møte kong Francis.
Spør ham ut om Campeggio.
Spør hva slags erfaring han har med ham, hva slags mann han er.
Er han hederlig? Har han ambisjoner om å bli pave?
Og spør om han har noen hemmelig forbindelse med keiseren.
Jeg reiser med en gang.
Og, Charles-
-spør ham om Wolsey.
Jeg vil vite alt han vet om ham.
Forstår du?
Jeg vil vite hvilken side Wolsey er på.
Sir Thomas.
Aller nådigste dronning.
Jeg har tatt med biskop Fisher.
Jeg tror han kan være en tro og hengiven advokat.
Takk, Sir Thomas.
Deres Majestet.
Vær så snill.
Er De sikker på at De vil representere meg?
De må være klar over farene og vanskelighetene.
Jeg ville forstå det om De foretrakk et liv i fred og ro.
Hva slags fred og ro kan finnes-
-uten rettferdighet og Guds kjærlighet?
Jeg har studert saken mot Dem grundig.
De vil vektlegge det faktum at pavens dispensasjon-
-for å tillate ekteskapet var teknisk sett feil-
-og derfor ugyldig.
Men den åpenbare måten å løse slike problemer med teknikaliteter på-
-er ikke å erklære ekteskapet ugyldig-
-men å utstede en ny, forbedret dispensasjon.
Uansett har den lange tiden som har gått-
-vist at ekteskapet er hederlig.
Og prinsippet supplet ecclesia-
-"La kirken kompensere"-
-har i seg selv gjort opp for eventuelle feil i dispensasjonen.
Så De tror vi kan vinne?
Vi kan vinne diskusjonen, ja.
Men jeg kan ikke late som det vil hjelpe oss mye.
Vi må likevel forsøke.
Vær ved godt mot, frue-
-for vi er på englenes side.
Hjerter er trumf.
Hva er det?
Jeg har hørt fra Cromwell.
Han fikk til slutt møte paven, men skrev i fortvilelse.
Hvorfor det?
Han tror ikke Cement vil gjøre noe for meg.
"Det er kanskje i hans paternoster, men ikke i hans trosbekjennelse," sa han.
Paven vil kanskje be om at problemene mine blir løst.
Men han vil ikke forplikte seg personlig til å gjøre noe med dem.
Vis.
Vis meg.
Kong Francis av Valois' slott Paris
Paven besøkte oss. Og jeg snakket med Campeggio personlig.
Han var svært forsiktig av seg.
Men selv i det lille han sa, virket det som han spilte.
På hvilken måte?
Jeg tror han viser ett ansikt, men skjuler et annet.
Han har blitt bedt om å håndtere en sak han i hemmelighet forakter.
Så mitt råd til kongen, min bror-
-er ikke å stole for mye på noen-
-i fall han skulle bli bedratt.
Og ville De si det samme om kardinal Wolsey?
Jeg har ikke noe imot Hans Eminense.
Selvsagt ikke.
Men hva tror De han mener skilsmissen?
Jeg tror han vil den skal bli gjennomført-
-fordi han ikke liker dronningen.
Samtidig...
Samtidig...?
Jeg har inntrykk av at han har fantastiske forbindelser med paven.
De forstår hverandre. Og også med kardinal Campeggio.
Derfor, om det er en slik forståelse mellom dem-
-og de ikke vil gjennomføre det-
-så, for å snakke åpent-
-tror jeg kongen selv burde engasjere seg mer i det.
Det er mitt råd.
Deres Majestet.
Hvor skal han?
Sikkert til sin nyeste elskerinne.
Hvorfor skulle han det, når han har en så vakker hustru?
De burde spørre ham, monsieur.
Vil De ikke hevne Dem?
Naturligvis, bestandig. Jeg er kvinne.
Så gå til sengs med meg.
Om De vil.
Men si meg først-
-hvordan har Deres vakre hustru det?
-Hun... -Hun er akkurat som meg, non?
De har andre, og hun lukker øynene.
Å elske med noen for hevn eller smertes skyld, hva er det?
Det skader sinnet. Og sjelen krymper.
Sjelen blir mindre.
Og kanskje den til og med dør.
-Deres Nåde. -Deres Nåde.
Gå.
Rettssaken kommer.
Ja, Deres Nåde.
Jeg vil gjøre det klart for deg igjen.
Om du nekter å godkjenne skilsmissen-
-vil du fremkalle en enorm motstand mot paven-
-mot paveretten, og mot selve paveveldet.
Den hellige far påla meg å søke sannhet og rettferdighet i saken.
Og det, Deres Nåde, skal jeg forsøke å gjøre-
-med Gud som vitne.
Du forstår det visst ennå ikke.
Så la meg si det enda tydeligere.
Om du ikke dømmer i kongens favør-
-mister du kongen-
-og hans rikes troskap til Roma.
Og du vil også knuse meg.
Og det kan jeg ikke tillate.
Jeg forstår det utmerket godt.
Du må ha tro, kardinal Wolsey.
Gud hjelpe meg.
Mine herrer, det er tydelig at Wolsey er kraftig svekket-
-og ikke lenger står Hans Majestet så nær som han gjorde.
Kongen er mistenksom mot ham.
Og vi burde oppmuntre de mistankene.
Det er på tide å felle ham.
Her er en pamflett.
Den gjør narr av ham og beskylder ham for hovmod, ødselhet-
-undertrykkelse og ineffektiv politikk.
Den er klar til distribusjon.
Vi skal be om at Wolsey og folkene hans arresteres-
-og at papirene deres blir beslaglagt, og om en nøye granskning-
-av hans administrasjon.
Korrupsjonen vil komme for en dag, og høyforræderi er garantert.
Alt som gjenstår, Boleyn, er at datteren din beviser for kongen-
-at alle mistankene hans er berettigede.
Og så vil kardinalen være blottstilt for sine fiender.
-For England. -For England.
Blackfriar kirke London
-Gud. -Jeg beklager, sir.
-Jeg beklager. -Din hund!
-Amen. -Amen.
Jeg erklærer denne legat-retten-
-med fullmakt fra Hans Hellighet, pave Clement, for satt.
Og alt som sies her, sies under ed-
-og i den allmektige Guds nærvær.
Jeg ber Hans Majestet uttale seg først.
Deres Eminenser vet hvorfor jeg er her.
Det dreier seg om en tvil som har oppstått om mitt ekteskap-
-som plager samvittigheten min.
Jeg har rådført meg vidt og bredt for å finne sannheten.
Og jeg har lest i Mosebøkene at det var mot Guds lov-
-og en synd, å gifte meg med min brors hustru.
Deres Eminenser-
-jeg er ikke den eneste som tviler på ekteskapets gyldighet.
Alle mine biskoper deler tvilen-
-og de har underskrevet en begjæring for å granske spørsmålet.
Mine herrer, jeg forteller dere nå-
-at jeg aldri har underskrevet noe slikt dokument.
-Og om mitt navn står der... -Retten har ikke bedt Dem snakke.
Om det står der, har biskop Tunstall skrevet det-
-uten mitt samtykke.
Kongen har gulvet. Sitt ned, sir.
-Sitt ned. -Jeg skal ikke diskutere med Dem.
De er jo bare én mann.
Når det gjelder hovedspørsmålet,-
-hvorfor jeg ventet så lenge med å bringe saken for retten,-
-skal jeg svare som sant er.
At det var min kjærlighet til Hennes Majestet-
-som hindret meg i å gjøre det.
Det er jeg som bærer det hele og fulle ansvar-
-som plager min samvittighet.
Mine herrer-
-jeg ber bare om én eneste ting.
Rettferdighet.
Om et øyeblikk vil retten be dronningen-
-svare på kongens uttalelse.
Men først må jeg opplyse retten om-
-at dronningen gjennom sine advokater har-
-reist tvil om rettens kompetanse til å prøve hennes sak.
Videre reiser hun tvil om dommernes upartiskhet.
Til sist hevder hun at saken ligger i hendene-
-til en høyere autoritet, paven-
-og derfor kun kan prøves i Roma.
Når det gjelder det første-
-kan kardinal Campeggio og jeg bekrefte-
-at vi har de nødvendige fullmakter fra Hans Hellighet-
-for å prøve saken her.
Videre avviser vi enhver påstand om partiskhet-
-og vil fortsette å prøve saken her, slik vi ble utnevnt til.
Så jeg ber Hennes Majestet, dronning Catherine, tale til retten.
Herre.
Sir.
Jeg bønnfaller deg-
-for all kjærlighet vi har delt-
-vis meg rettferdighet.
Vis medynk, for jeg er en stakkars kvinne og fremmed-
-født utenfor ditt rike.
Jeg har ingen venner her, og få advokater.
Jeg kommer til deg, som øverste dommer i riket.
Jeg ber Gud og verden være vitne-
-om at jeg har vært en tro, ydmyk og lydig hustru-
-og alltid oppfylt din vilje og dine ønsker.
Jeg har elsket dem du elsker, for din skyld.
Enten jeg hadde grunn til det eller ikke-
-enten de var mine venner eller fiender.
Jeg har gitt deg mange barn-
-selv om det har behaget Gud å kalle dem til seg.
Men første gang du hadde meg-
-Gud er min dommer-
-hadde ingen mann rørt meg.
Og om det er sant eller ikke-
-hviler på din samvittighet.
-Hva er det hun gjør nå? -Skam.
Catherine, dronning av England, kom tilbake til retten.
Kom tilbake til retten.
Kanskje Deres Majestet burde snu. De kaller på Dem.
Denne retten betyr ingenting for meg. Derfor blir jeg ikke.
Catherine, dronning av England-
-kom tilbake til retten.
Hun spytter på de pavelige lover.
Hun viser forakt for retten.