Du tror, du kender en historie, men du kender kun slutningen.
For at nå ind til hjertet af den, må man tilbage til begyndelsen.
Sir William.
- Sir William. Hvad er der? - Få fat i lægen.
Gør det nu!
Sir.
Du gode Gud. Hvorfor vækkede ingen ham?
Søvn er dødeligt i den tilstand.
Hold jer væk, fjolser.
Han har svedesyge.
I to bliver.
Vi må prøve at redde ham. Den stakkel.
Vend ham om.
For Guds skyld, kom i gang. Vi kan måske nå at redde ham.
Jeg laver hul i hans ryg.
Det kan nogle gange virke.
Det kan få noget af giften ud.
Hold ham.
- Hvad laver du? - Må jeg ikke møde ham?
Du godeste, kvinde. Ud!
Hans Kongelige Højhed og frøken Anne Boleyn.
- Wolsey. - Deres Majestæt.
Anne. Velkommen til.
Jeg må takke Dem -
- for den broche, De sendte mig.
Det er godt, De kan lide den.
Den er italiensk. Det er fantastisk håndværk.
Deres Majestæt bliver også glad -
- for gaverne fra den franske konge. Et gyldent bæger, -
- klæder i guldsilke -
- og vægtæpper, der er mindst 30.000 dukater værd.
Så vi er Frankrigs allierede igen?
Ja. Og vi er begge officielt i krig mod kejseren.
Godt. Det er jeg glad for.
Kejseren har udtalt, han har fået en søn.
Med prinsessen, han bedrog min datter med.
- Hvordan er rejerne? - Perfekte.
Tak. De er alt for venlig i det hele taget.
Hvad med vores sag?
Jeg har sørget for, at to kollegaer, -
- to unge advokater, Stephen Gardiner, min sekretær, -
- og Edward Foxe, skal mødes med paven i Orvieto, -
- hvor han stadig bor under upassende kår.
Hvad skal advokaterne gøre?
De skal presse Hans Nåde -
- til at samarbejde.
Han må indse, at han lovmæssigt må -
- annullere Deres Majestæts ægteskab.
Jeg har læst meget om sagen.
Nogle gange til langt ud på natten, og det har givet mig hovedpine.
Men jeg er nu meget sikker på, -
- min sag er lovmæssigt og åndeligt forsvarlig.
- Min samvittighed er ren. - Som den skal være.
Deres Majestæt skal vide, -
- at disse to herrer, de to advokater, -
- ikke forlader Orvieto uden en tilfredsstillende løsning.
Fint.
Meget fint.
Har De talt med kongen for nyligt?
Nej, Deres Majestæt.
Wolsey afviser meget bestemt mine krav.
Det har jeg lært om englænderne.
Den mindste fordel gør dem overlegne, -
- og den mindste modstand gør dem fortvivlede.
Jeg modtog et kodet brev fra Deres nevø, kejseren.
Han vil støtte Dem i denne forfærdelige sag.
I kan vente på mig her.
Ja, Deres Majestæt.
Fortsæt.
Han har allerede skrevet et brev til paven -
- og advaret om kongens intentioner.
Han bad paven om at afvise Wolseys sendebud -
- og erklære Dem og kongen lovmæssigt gift.
Han siger, De skal være stærk.
Jeg prøver.
Men meget holdes skjult fra mig.
Sig, jeg stoler mere på ham end nogen anden.
Bortset fra Gud.
- Frøken Hastings. - Dr. Linacre?
Så snart han hørte om det, sendte kongen mig.
Men det var for sent.
Frøken Hastings, jeg ved, De var hans kone.
Han var på alle måder en god og kærlig mand.
Hans Majestæt vil savne hans selskab.
- Lad mig se ham. - Der er en risiko.
- Vi kender ikke meget til den. - Jeg beder Dem.
Min stakkels mand.
Beskyt os mod det onde.
Undskyld mig.
De må brænde sengetøjet og hans tøj.
Han må hurtigt i jorden.
Her er et personligt brev fra kongen til paven, -
- han takker ham på forhånd -
- for hans hjælp.
Hvordan vil Hans Nåde reagere?
Ærlig talt, mr. Gardiner, er jeg ikke sikker.
Paven var fange hos kejserens lejesoldater.
Og selvom kejseren efter sigende lod ham flygte til Orvieto, -
- har han det ikke meget bedre der.
Det er et sørgeligt liv. Låst inde i et gammelt slot.
Hvorfor skulle paven støtte kejseren, -
- som har gjort ham ondt, når Englands konge -
- aldrig har gjort ham noget?
Problemet er, -
- kongen af Englands tropper er længere væk -
- end kejserens.
Og diplomati afgøres ofte efter det.
De lyder som en advokat.
Brug trusler, hvis det er nødvendigt.
Sig til ham, -
- at hvis kongen ikke er tilfreds, -
- vil han finde andre måder at få sit ønske opfyldt på ...
At komme af med sin kone.
Er det forstået?
Javel. Vi forstår.
Gud være med jer.
Aftenen efter William døde, begyndte tjenerne at stjæle hans ting.
I sit testamente efterlod han dette til kongen.
Jeg reddede det.
William er begravet på kirkegården.
Også tjenerne, -
- som blev smittet og døde inden for sidste døgn.
Hvad skal jeg sige?
- Lord Norfolk. - Eminence.
- Hvad vil De? - Må jeg tale med Dem?
- I enerum. - Lad gå da.
De er beordret til, med det samme, at rejse tilbage -
- til det østlige England.
Beordret?
- Af hvem? - Hans Majestæt.
Med hans egne ord.
Hvorfor?
Han ønsker, De overser -
- høsten og Nordsø handelen.
Handel?
Hvem tror De, jeg er?
En slagtersøn?
Som De kan se, er det ikke mine ordrer.
Stakkels William. Er det alt, der er tilbage efter et helt liv?
Disse smykker må tilbage til hans stakkels kone.
William døde i Warwickshire, langt herfra, -
- og lad os håbe, det ikke spreder sig.
Men vi må forberede os for en sikkerheds skyld.
Dette er plaster til sår.
En salve mod kløe. Og den køler.
Dette hjælper fordøjelsen, dette er til tør hud.
Og denne salve er til pikken, hvis den er øm.
Tak.
Dette er "Rasispiller".
Opkaldt efter tyrkeren, der opfandt dem.
Det siges, de hjælper mod svedesygen.
Men infusionen er bedre.
Hvad er det?
Blanding af morgenfrue, -
- "Manus christi", en urt, -
- skovsyre, mjødurt, linolie, -
- elfenben, alt sammen blandet med sukker.
- Tag lidt. - Er du sikker?
Nogen siger, det er kan være farligt.
Stol på mig.
I vil føle jer syge.
Men det er bedre end den anden sygdom.
Frøken Hastings ...
Begrav hende ved sir William.
Det er smukt.
Det er noget til en ven.
Undskyld mig, jeg kan ikke ...
Selvfølgelig.
Godnat, Thomas Tallis.
Vent.
Hvad hedder du?
- Joan. - Bliv her lidt.
Hvorfor mig?
Tror du, verden ser jer som én?
Sådan virker det.
Det gør jeg ikke.
Jeg kan se en forskel.
Da jeg så dig, så jeg et skær over dit hoved.
Et skær?
Mener du en glorie?
Ja. En cirkel af lys.
Du er underlig.
Må jeg kysse dig, Joan?
- Godmorgen, kammerherre. - Deres Majestæt.
Lad mig præsentere Hans Højhed Jean de Bellay, -
- biskoppen af Bayonne, den nye franske ambassadør.
Deres Majestæt, det er en ære.
Og jeg er glad for igen at være ven med Deres konge.
Tak ham for gaverne.
En ære, Deres Højhed.
Nå, hvordan går det med krigen mod kejseren?
De behøver ikke være urolig.
En fransk hær og en flåde af geneusere -
- har belejret kejserens tropper i Napoli.
Snart må Charles overgive sig -
- og forlade Italien.
Det er fantastiske nyheder.
Deres Højhed, lad mig introducere ...
Er det mademoiselle Anne?
Kardinal Wolsey har fortalt mig om Dem.
Han sagde ikke, De var så smuk. Det burde være ulovligt.
Men franskmænd siger det til alle kvinder.
Er det ikke ulovligt?
- Jeg har en gave til Dem. - Til mig?
Til Dem.
Denne hund er hurtig -
- og formidabel.
- Hvad hedder den? - Wolsey.
Du burde være glad.
Hans Højhed fortæller, -
- at kejseren snart er fordrevet fra Italien.
Så står han ikke længere i vejen for vores lykke.
Gå tilbage til Deres kone.
Stop! I kongens navn!
Sagde nogen noget?
- Stop. - Hvad stinker sådan?
Det er eddike, Deres Højhed.
- Majestæt. - Hvad sker der?
Der er udbrudt svedesyge.
- 300 døde i dag. - Få fat i dr. Linacre.
Hvad med min kone? Hvad med dronningen?
Anne, bare rolig. Vi ses snart.
George, få din søster hjem.
Jeg har fundet ud af, at i mange tilfælde, -
- før fysiske symptomer, -
- bliver den syge mentalt forvirret.
Man føler frygt og ængstelse.
Et varsel om smerte og død.
Alle rygter sender folk i panik.
Et rygte kan i sig selv forårsage tilfælde af sygdommen.
Tusinder bliver smittet, -
- selvom de ikke er i fare for at blive syge.
Især ikke, hvis de spiser sundt.
Spiser sundt?
Er det Deres bedste råd, dr. Linacre? Ikke infusioner?
Jeg håber, De tror mig, når jeg siger, -
- der er mange kure mod svedesyge.
De fleste af dem er dog intet værd.
Heller ikke som beskyttelse?
Jeg har hørt om noget interessant.
En ung herre, jeg kender, mener, -
- man kan modstå sygdommen -
- ved at svede naturligt -
- af fysisk udfoldelse hver aften.
Tak, doktor.
Bring de døde ud.
Min kære kone og familie.
Denne pest, der er over os, -
- er Guds straf.
Vi er alle syndere, og Gud er utilfreds med os.
Om vi overlever eller dør er op til ham.
Vi kan kun bede -
- og håbe på hans nåde -
- at han forstår vores synder -
- og behov for hans nåde.
Hvad siger du så?
Er det ikke bedste måde at svede på?
Jo, Deres Nåde.
Få din mand til at slikke det af.
Hvad er der?
Intet, madam, jeg blev bare lidt svimmel.
- Så kom her. - Nej, jeg ...
Jeg er stadig svimmel, jeg ...
Jeg er blevet smittet.
Nej, du er ikke. Det er bare hovedpine.
- Nej. - Jo, det er.
Jeg har ondt i maven.
Ja. Er det ikke et tegn?
Hvordan kan De benægte det?
- Jeg dør. - Nej, du gør ikke.
Hør på mig. Du dør ikke.
Kom her. Så, så.
"Min stakkels tjenestepige blev smittet og døde.
Jeg beder Dem, hvad skal jeg gøre?"
Jeg vil se hende.
Jeg fraråder kontakt med smittede eller folk, -
- der har været i kontakt med smittede.
De er Englands konge.
Ja, men hvad nu ...?
Hvad hvis hun dør?
Åh, Gud.
I orden.
Sig, hun må forlade stedet.
Hun skal tage med sin far til Hever.
Hun må lukke sig selv inde der.
Jeg sender infusioner til hende, -
- og jeg skriver.
Og hvad med dronningen?
Hun må tage hen til vores datter i Ludlow.
Jeg håber ved Gud, de er i sikkerhed i Wales.
Og Dem, Deres Majestæt?
Jeg låser mig inde her -
- og holder sygdommen fra mig.
Lad mig give Dem et råd.
Lad kun få folk komme tæt på Dem.
Så er der mindre risiko for smitte.
Gud velsigne os begge.
Ja.
Jeg ville sige farvel.
Glæder dette dig?
- Vil du ikke se vores datter? - Jeg skal væk, -
- så I kan være sammen. - Nej, hun ...
- Mener du Anne Boleyn? - Ja, Anne Boleyn.
Det er ingen hemmelighed.
Nej, hun skal til Hever.
Hendes tjenestepige døde.
Er frygten større end besættelsen af din elskerinde?
Hun er ikke min elskerinde.
Vi sover ikke sammen. Ikke så lang tid vi er gift.
Men fortæller du hende, du elsker hende?
Lover du hende ting? Lover hun dig noget?
Vil du ikke fortælle mig det, når jeg nu er din kone?
Catherine, jeg ville ønske, -
- du kunne se, vores ægteskab er en løgn.
I mellemtiden -
- elsker jeg dig højt nok til at ville redde dit liv.
Gør nu, som jeg siger.
Tag til Wales.
Når du taler sådan, så ...
Tror du, jeg har pest? At kærligheden er en pest?
Jeg skriver til dig.
Sig til Mary, at kongen, hendes far, elsker hende.
Hvordan har du det?
- Fint, far. - Er du sikker?
Hvad mener du?
Fordi min tjenestepige -
- døde, er jeg smittet? - Nej, selvfølgelig ikke.
Hvad er der?
Jeg kan ikke trække vejret.
Hvad?
- Hvad er der? - Stop vognen.
- Jeg kan ikke få vejret! - Stop!
Stop vognen.
Anne.
Kør videre.
Anne.
Joan, min kære søster.
Fader, det er en kendt sag, -
- at sygdom er Guds straf for vore synder.
Men hvorfor, fader? Hvorfor skal dette ramme mit land?
Hvad har vi gjort, der har gjort Gud så utilfreds, -
- at han lader dette ske ved os?
Er det min skyld?
Fader, jeg spørger om tilgivelse for mine ukendte synder.
Og jeg beder om velsignelse.
Ikke som konge -
- men som mand.
Jeg beder Dem, fader.
Fader?
Orvieto, Italien
Er I de engelske sendebud?
Kom.
Mine sønner.
Hellige Fader.
Se, hvordan jeg må leve.
Kan I forestille jer, hvordan jeg har det?
Spanierne ånder mig nærmest i nakken.
Deres Nåde ved, hvorfor vi er her.
Vi har brev med fra kong Henry, -
- den mest pligttro katolske konge af England, Irland og Frankrig.
Han takker Dem på forhånd -
- for Deres støtte.
Han ved, at De ikke vil svigte ham i denne sag.
Jeg ønsker fuldt ud -
- at gøre jeres konge tilfreds.
Men jeg må sige jer i ærlighed, -
- med Gud som mit vidne, som den ærlige mand, jeg er, -
- at dette udelukkende skyldes -
- kongens besættelse -
- og upassende kærlighed til en kvinde. Anne Boleyn.
Jeg har ladet mig fortælle, -
- at kongen vil skilles af private årsager.
Og at kvinden, han elsker, er laverestående.
Både i klasse og dyd.
Hvem har fortalt Dem dette?
Man siger, Anne allerede er gravid, -
- og kongen ønsker, at barnet skal -
- være tronarving.
Frøken Anne er renheden selv.
Men hun kan føde glimrende børn til den tid.
Hun imponerer alle, der ser og kender hende, -
- med hendes jomfruelighed, -
- ærlige og ydmyge natur.
Af alle kvinder i England -
- er hun den mest velegnede som dronning.
Hvad med dronning Catherine?
Hans Majestæt håber, at når De har set -
- hans argumenter, som vi har med, -
- at De vil bede dronningen om hendes samtykke.
Selvfølgelig.
Men først må jeg læse disse argumenter, ikke sandt?
Før jeg kan bestemme mig.
Hans Majestæt gjorde det klart, -
- at hvis De ikke kan hjælpe ham, -
- så vil han søge råd andetsteds.
Han er rede til at leve uden kirkens love -
- og Deres Nådes autoritet.
Mine sønner.
Kære, jeg har sendt dig midler mod sygdommen.
Drik eddike.
Knægt?
Hold udkig.
Mine sønner.
- Hellige fader. - Hellige fader.
Jeg frygter, I bliver skuffede.
Jeg kan ikke beslutte mig her og nu -
- angående kongens sag.
Vent. Jeg har ikke sagt, at det var alt.
Jeg mener, der skal findes en løsning, men ikke her.
I kan se, hvordan jeg lever.
Jeg udnævner kardinal Campeggio til mit sendebud.
Når sygdommen er væk, -
- vil han tage til England og sammen med kardinal Wolsey -
- nedsætte et udvalg, der skal bestemme i denne sag.
Hvis kongen er så sikker i sin sag, som I siger, -
- vil han byde dette tiltag velkommen, -
- og det vil fremskynde opfyldelsen af hans ønsker.
Kom ind.
Læg dem der.
De skal vide, -
- at Hans Nåde, hertugen af Norfolk, er smittet -
- og spørger om tilladelse til at opsøge en læge i London.
Jeg gav ikke tilladelse på Deres Majestæts vegne.
Tre af Deres apotekere er blevet syge, -
- og tre tjenere er døde.
Stenhuggeren, Redman, er også død.
Sygdommen viser ingen tegn på at forsvinde.
Der er nu 40.000 tilfælde i London alene.
Anne Boleyn er også syg, men lever endnu.
- Dr. Linacre. - Ja, Deres Majestæt.
Anne er syg. Anne Boleyn.
Tag til Hever slot. Red hendes liv, for Guds skyld.
Jeg mener ikke, der er håb.
Livstegnene er svage og aftagende.
Præsten burde sætte sig ind til hende.
Det gør mig ondt.
- Er du ikke bange, far? - For hvad? Døden?
Nej, nej, nej.
Jeg har overgivet mig helt til Gud, -
- og jeg ved, at når jeg dør, -
- så kommer jeg til et bedre sted end dette.
Det, du ser, er ikke frygt for døden, -
- men frygt for hvad der sker efter døden.
Der foregår ting i Europa, jeg frygter mere end sygdommen.
En anden slags sygdom.
Den smitter tusinder.
Hvad mener du, far?
Lutheranismen.
Den spredes blandt de fattige.
Dem, der ser kirken som velhavende og dekadent.
Det har startet en krig i Tyskland og dræbt 100.000 folk.
Det har spredt sig -
- til Burgundy, Salzburg, Montpellier og Nantes.
Hver dag hører man om ondskaben.
Det når vel ikke hertil?
Det er her allerede.
Der er hemmelige møder her i London, -
- hvor kirken angribes, og skændige bøger skrives.
Lad mig spørge dig ...
Hvad gør man, -
- når et hus er ramt af sygdom?
Man brænder det.
Nemlig.
På samme måde skal denne sygdom -
- brændes væk.
Jeg er imod vold, som du ved.
Men jeg mener, at Luther og hans følgesvende -
- burde fanges nu.
Og brændes.
Deres Majestæt, flere folk dør omkring os.
Næsten alle i Oxford, Cambridge, og London er blevet syge.
Nu da kardinalen er blevet syg, og De ikke er på hoffet, -
- er der ingen, der styrer riget.
Der har været uroligheder i byen, -
- men De skal ikke være urolig.
Sir.
- Kom og se. - Hent herren.
- Herre! - Far, kom hurtigt.
George.
Gud være lovet.
Ved du, hvad der er sket?
Du har snydt døden.
Nu kan du se kongen igen.
Alt er som før.
Takket være Gud er du reddet, min skat, -
- og sygdommen er væk.
Udsending, som vi venter, kommer til Paris -
- på søndag.
På mandag hører jeg fra ham, -
- og snart kan jeg nyde det, -
- jeg har savnet. Samværet med dig.
Og nu ikke mere på grund af tidsmangel, -
- men jeg ville ønske, du var her nu, -
- for det er lang tid siden, vi har kysset.
Der er brev fra Anne Boleyn.
"Min kære herre, godt at høre, -
- at De overlevede.
Hele mit liv skal jeg, -
- næst efter kongens nåde, -
- elske og tjene Deres Nåde.
Jeg ønsker, De skal vide, at min holdning aldrig ændrer sig, -
- så længe jeg lever.
Deres ydmyge tjener, Anne Boleyn."
Hun har i det mindste en sans for humor.
Joan.
Sørg for jeg kan komme til Walsingham.
Jeg må takke frøkenen.
Tak. Tak, Gud.