Elias Clarke HR-avdelningen
Lycka till.
BAGERI
Hej, jag har avtalat möte med
Emily Charlton.
Andrea Sachs?
Human Resources har sannerligen ett udda sinne för humor. Kom.
Jag var Mirandas biträdande assistent.
Chefsassistenten blev befordrad, så jag fick platsen.
-Så du ersätter dig själv? -Försöker.
De två senaste fick sparken.
Vi behöver nån som överlever här.
Självklart. Vem är Miranda?
Jag låtsas som om jag inte hörde det där.
Hon är chefredaktör för Runway, en legend.
Jobba ett år här och du får jobb på vilken tidning som helst.
Det låter jättebra.
Ha gärna mig i åtanke.
Runway är ett modemagasin, så ett intresse för mode är ett måste.
Vad får dig att tro att jag inte är intresserad av mode?
Herregud...
Nej, nej!
Är det nåt på tok?
Hon är på väg. Förvarna alla!
Hon skulle ju komma först nio.
Jag fick just ett sms från chauffören. Hennes hudterapeut skadade en disk.
Vilka människor...
-Vem är det...? -Jag kan inte ens prata om det.
Omgjorda era länder, allihop!
Har nån ätit en bagel med lök?
Ursäkta, Miranda.
Skynda dig!
Är det så svårt att bekräfta ett möte?
Jag bekräftade faktiskt...
Bespara mig detaljerna om din inkompetens.
Säg till Simone att jag inte godtar modellen hon skickade.
Jag bad om en atletisk men fick en mullig.
Tacka ja till bjudningen hos Michael Kors.
Jag vill bli 21.30 och hämtad 21.45.
Ring Glorious Foods och säg
att jag inte vill ha dacquoise. Jag vill ha torte med rabarberfyllning.
Påminn min ex-make att det är föräldrasamtal ikväll.
Be min man möta mig vid restaurangen
där jag var med Massimo.
Hälsa Richard att jag såg bilderna
till artikeln om kvinnliga fallskärmsjägare.
Extremt oattraktiva.
Finns det inga
vackra kvinnliga fallskärmsjägare?
Begär jag det omöjliga?
Inte direkt.
Jag vill att Nigel visar mig
Gwyneths omslagsbilder.
Undrar om hon gått ner. Vem är det?
Ingen.
Hon söker jobbet som assistent.
Jag gjorde en förintervju,
men hon är helt hopplös och...
Intervjun sköter jag själv
för de två senaste du gav mig var totalt olämpliga.
Skicka in henne.
Det var allt.
Okej.
Hon vill träffa dig.
Skynda dig!
Den här är gräslig, låt henne inte se den.
Vem är du?
Jag heter Andy Sachs.
Jag tog nyligen examen vid Northwestern University.
Vad gör du här?
Jag tror att jag skulle bli en bra assistent.
Och...
Jag kom till New York för att bli journalist och skickade ut ansökningar.
Jag fick träffa Human Resources
och det blir antingen det här eller Auto Universe.
-Så du läser inte Runway? -Nej.
-Och du hade aldrig hört talas om mig?
Och du har ingen stil eller känsla för mode.
Tja,
det beror väl på vad man...
Nej, det var ingen fråga.
Jag var chefredaktör på Daily Northwestern.
Jag vann ett nationellt mästerskap för college-journalister
...med en artikelserie om...
Det räcker.
Ni har rätt, jag passar inte in här.
Jag är inte smal eller glamorös och kan inte mycket om mode
men jag är smart,
-snabblärd och jobbar hårt. -Här är
Gwyneth i Cavalli-kreationen.
I den här fjäderbeklädda huvudbonaden
ser hon ut som en showgirl i Las Vegas.
Tack för att ni tog er tid.
Vad är det för sorglig liten människa?
Håller vi på med en före- och efter-fotografering?
Andrea!
Fick du jobb på en modetidning?
Var det en telefonintervju?
Var inte dum!
Miranda Priestley är känd för sin nyckfullhet.
Hur känner du till henne, Doug?
Jag är egentligen en flicka.
Det förklarar saken...
Miranda Priestly är tung.
Miljoner tjejer skulle döda för det jobbet.
Jag är inte en av dem.
Man måste börja nånstans.
Kolla syltan där Nate jobbar.
Jag menar, pappersservetter...?
Och Lily jobbar på ett galleri där hon...
Vad exakt är det du gör?
Jag har haft turen att få mitt drömjobb.
Du är research analyst!
Ni har rätt, mitt jobb suger.
Andas.
Ta en drink.
-Det ska jag göra. -Skål för
brödjobb.
Du skulle se hur tjejerna på Runway klär sig.
Jag har inget att ta på mig.
Behöver du en balklänning för
att svara i telefon och koka kaffe?
Jag tycker att du alltid är jättefin.
Och jag tycker att du snackar en massa...
Vi går hem. Jag vet nåt vi kan göra
där inga kläder behövs...
Hallå?
Miranda strök artikeln om höstjackorna
och tidigarelade Sedona.
Kom in till kontoret nu
-och hämta hennes kaffe på vägen. -Nu?
Skriv ner det här:
En dubbel latte utan skum
och tre kaffe med rum för mjölk.
Kaffet ska vara vrålhett.
Var är du?
Snart där.
Varför står inte mitt kaffe här?
Har människan dött, eller?
Fanimig på tiden!
Det här är ett svårt jobb, för vilket du totalt olämplig.
Om du klantar dig är det mitt huvud som ryker.
Häng upp den där.
Du och jag svarar i telefon.
Vi får inte missa ett enda samtal.
Kopplas nåt samtal till voice mail blir hon mycket upprörd.
Är inte jag här
rör du dig inte ur fläcken...!
Men om jag behöver...
En gång gick en assistent ifrån skrivbordet
för att hon hade skurit sig.
Miranda missade ett samtal från Lagerfeld
innan han gick på Australienflyget.
Nu jobbar hon på TV Guide.
Receptionen ska alltid vara bemannad, alltså.
Miranda Priestlys kontor.
Nej, hon är inte anträffbar.
Vem...?
Jag ska säga att ni har ringt...
igen.
Vi har helt olika jobb.
Du ordnar kaffe och går ärenden.
Jag har hand om hennes schema,
möten och omkostnader.
Viktigast av allt, jag följer med henne till Paris i höst för Fashion Week.
Jag får klä mig i couture, gå på fester
och träffa designers. Himmelriket.
Stanna här.
Jag går till konstavdelningen med Boken.
Det här är Boken.
Det är en mock-up av allting i senaste numret.
Vi levererar den till Mirandas lägenhet varje kväll
och på morgonen får vi igen den med hennes anteckningar.
Det gör biträdande assistenten,
men Miranda vill inte att ha okända hemma.
Innan hon avgjort att du inte är ett psykfall
får jag vänta på Boken.
-Vad gör jag... -Fixa det.
Mrs Priestlys kontor.
Miranda Priestlys kontor, menar jag.
Hon sitter i möte. Kan jag ta ett meddelande?
Okej...
Kan ni bokstavera "Gabbana"?
Hallå...?
Tydligen inte.
Jag gissade på 8 1/2.
Vad snällt av dig.
Men jag behöver dem inte. Miranda anställde mig,
-hon vet hur jag ser ut. -Vet du?
Emily?
Det är dig hon menar.
-Vi klipper på diagonalen... -Det var inte vad jag bad om.
Där är du, Emily. Hur många gånger ska man behöva ropa?
Jag heter Andy.
Jag heter Andrea, men kallas Andy.
-Hämta 10-15 kjolar från Calvin Klein. -Vilken typ av...
Tråka ut nån annan med dina frågor.
Kolla att vi har bokat Pier 59 kl. 08 imorgon.
Be Jocelyn visa mig axelväskorna Marc gör i ponny.
Hälsa Simone att jag tar Jackie om inte Maggie kan.
Har Demarchelier bekräftat?
-Demarche...? -Demarchelier.
Ring upp honom.
Och Emily...?
Det var allt.
Är Demarchelier i telefon?
Jag gör det.
Samtal från Miranda Priestly. Patrick i telefon!
Hon ropade in mig och frågade om Pier 59.
Hon nämnde nåt om Simone, Frankie... och nån annan.
Och hon behöver kjolar från Calvin Klein.
Och så var det nånting med en ponny.
-Sa hon vilka kjolar? Färg? Modell? -Nej.
Jag försökte fråga henne.
Fråga aldrig Miranda om nånting.
Jag tar hand om det här, du går till Calvin Klein.
Jag...?
Har du nåt annat inbokat?
Nån gräslig kjol-konferens?
Miranda?
Jag är precis på väg in. Jag ring...
Gå till Hermès och hämta 25 scarfer vi beställt åt Miranda.
Hämta Cassidys läxor på Dalton.
Miranda gick för att träffa Meisel.
Hon vill ha kaffe från Starbucks när hon är tillbaka,
-varmt. -Kan du upprepa... Hallå?
Var har du varit...?! Jag måste kissa!
Har du inte kissat sen jag gick?
Jag har ju suttit i receptionen!
Häng upp kappan!
Var beredd, genomgången är kl. 12.30.
Telefonen kommer att ringa oavbrutet.
Genomgången?
Miranda väljer ut
olika plagg till fotograferingen.
Genomgångarna är otroligt viktiga. Otroligt att du inte vet det.
Är du redo?
Efter toabesöket går Serena och jag på lunch.
Min ersättare.
-Jag sa ju det. -Jag trodde du skämtade.
Jag har 20 minuters lunchrast, du 15.
Du går när jag är tillbaka.
-Vad har hon på sig...? -Mormors kjol.
Majssoppa... Intressant val.
Du vet väl att celluliter är huvudingrediensen i majssoppa?
Så ingen av tjejerna äter nånting?
Inte sen storlek 36 blev 34 och storlek 34 blev 32.
Jag har storlek 38.
Den nya 44.
Jäklar...
Du har säkert mer polyester på lager.
Visst, du tycker att mina kläder är gräsliga.
Men jag kommer inte att vara i modeindustrin för evigt.
Varför ska jag ändra på mig för det här jobbets skull?
Jo, förstås...
Det är väl precis vad den här miljardindustrin handlar om?
Inre skönhet.
Miranda har skjutit fram genomgången en halvtimme,
och hon är alltid tidig.
-Och det innebär...? -Att du är sen.
Mr Ravitz.
-Hur går det? -Bästa septembernumret nånsin.
Jag hörde att Miranda slopade höstjackorna och sköt upp Sedona.
-Vad kostar det mig? -Runt 300 000.
Måste ha varit riktigt fula jackor...
Irv Ravitz.
Andy Sachs, Mirandas nya assistent.
Gratulerar, fröken. Miljoner flickor skulle kunna dö för det jobbet.
Elias-Clarkes ordförande, Irv Ravitz.
Du vet vad man säger: Småväxt man, enormt ego.
Jag har sett allt det här förut.
Theyskens återinför bootcut...
Var är de andra klänningarna?
-Se och lär. -Den här kan bli mycket intressant...
Nej.
Oförklarligt.
Ska det vara så svårt att få ihop en hyfsad genomgång?
Ni har haft flera timmar på er.
Var är provexemplaren?
-Banana Republic skickade några... -Det behövs väl fler än så?
Den här kanske...
Vad tycker du?
Med en ballerinakjol och en touch av flärd så funkar det.
-Men den liknar... -Den från Lacroix i julinumret?
Inte med rätt accessoarer.
Var är skärpen till den här?
Varför är ingen förberedd?
Svårt val, de är så väldigt olika.
Är det nåt som är kul?
Nej, ingenting.
Jag tycker att båda skärpen ser precis likadana ut.
Jag håller på att lära mig de här grejerna.
Grejerna...?
Du tror inte att det här har med dig att göra.
Du väljer ut
den där otympliga, blå tröjan ur din garderob
för att visa att du tar dig själv på för stort allvar
för att bry dig om vad du har på dig.
Men den där tröjan är inte bara blå.
Där är inte turkos, inte lasurblå. Den är faktiskt himmelsblå.
Och du är omedveten om
att Oscar de la Renta gjorde en kollektion himmelsblå klänningar 2002.
Sen visade Yves Saint-Laurent himmelsblå militärjackor.
Himmelsblått dök snabbt upp i åtta olika kollektioner.
Färgen spred sig in i varuhusen
och hamnade sen i nåt Casual Corner
där du hittade den i en realåda.
Den blå färgen representerar miljontals dollar och oräkneliga jobb.
Du trodde att du valt ett plagg
som undantar dig från modeindustrin
men du har på dig en tröja som människorna här
valt ut åt dig.
Ur en hög av "grejer".
Jag kunde inte se skillnaden
mellan två identiska bälten.
Du skulle sett blicken hon gav mig!
Jag trodde hennes ansikte skulle smälta.
Hon är inte nöjd förrän alla omkring henne är panikslagna!
The Clackers dyrkar henne.
De kallas så.
Det är så deras stilettklackar låter i entréhallen:
Klick-klack...
De beter sig som om de ägnar sig åt cancerforskning.
De lägger ner tid och energi
på helt oviktiga detaljer.
I morgon kan de bränna ytterligare 300 000
på att fota nåt som var bra från början,
för att få folk att konsumera.
Jag är inte ens hungrig längre.
Det är därför de där tjejerna är så smala.
Ge mig den!
Det finns Jarlsbergost för åtta dollar i den.
Vet du en sak?
Jag får härda ut ett år,
sen kan jag göra det jag kom hit för.
Jag får inte låta Miranda knäcka mig.
Lugn, tjejen.
-God morgon, Miranda. -Ring upp Isaac.
Jag ser ingen frukost. Var är mina ägg?
Hämta polaroiderna från när vi fotade underkläder.
Se till att få bromsarna på min bil kollade.
Var är pappret jag höll i igår?
Flickorna behöver nya surfbrädor
till vårlovet.
Tvillingarna behöver flip-flops också.
Hämta mina Blahnik-skor,
sen plockar du upp Patricia.
Duktig flicka!
Köp det där bordet jag gillade i butiken på Madison.
Boka bord på det där stället som fick bra recensioner.
Ring upp Demarchelier.
Miranda Priestly söker... Okej.
Patrick i telefon!
Äntligen fredag.
Och Miranda är i Miami, så vi slipper ha jour.
Min pappa kommer hit från Ohio.
Vi ska gå och se Chicago.
Ska du hitta på nåt kul?
Ja.
Nate sa att den var jättebra.
Han sökte jobb här, men de ville ha nån mer erfaren.
Vad är det?
Så du inte halkar efter med hyran.
Pappa, hur visste...?
Jag ska strypa mamma.
Tack.
-Det är jättekul att se dig. -Detsamma.
Vill du grilla mig nu, eller vänta till efter maten?
Ät du brödet först.
Det är okej, kör på.
Vi är bara oroliga.
Du skickar mejl från kontoret kl. 2 på natten.
Lönen är usel och du skriver ingenting.
Jag skrev ju de där mejlen.
Du kom in på Stanfords juristutbildning
men tackade nej för att bli journalist men nu jobbar du inte ens som det.
Lita på mig.
Jobbet som Mirandas assistent öppnar många dörrar.
Emily ska åka till Paris med Miranda.
Hon får träffa redaktörer och skribenter från alla stora tidningar.
Om ett år kanske jag får göra det.
Jag lovar, det här är min stora chans.
Det här är
min chef.
Förlåt, men jag måste ta det här.
-Miranda? -Mitt flyg är inställt.
Nåt absurt problem med vädret. Jag måste hem ikväll.
Tvillingarna ska uppträda imorgon. I skolan!
-Jag ska se vad jag kan göra. -Bra.
Jag vet att jag är sent ute
men kan ni boka en flight åt min chef
från Miami till New York ikväll?
Vilket flyg som helst
från Miami till New York
ikväll.
Jag trodde du gick ut på andra sidan.
Hej, jag försöker hitta en flight från Miami till New York ikväll.
Ja, jag vet att det är orkan.
Alla flyg inställda?
Det är till Miranda Priestly, en kund till er.
Hej, jag behöver ett flyg från Miami till New York.
Dröj kvar...
Hej, Miranda.
Jag försöker, men alla flyg är inställda på grund av vädret.
Men snälla, det duggar ju bara.
Nån måste ju flyga därifrån.
Ring Donatella, låna hennes jetplan.
Ring alla vi vet äger en jet.
Det är ditt jobb.
Se till att jag kommer hem.
Hon kommer att mörda mig.
Vill hon att nationalgardet ska undsätta henne?
Självklart inte. Går det att ordna?
Flickornas uppförande var fantastiskt.
De spelade Rachmaninoff. Alla älskade det
utom jag, för jag var tråkigt nog inte där.
-Jag är ledsen, Miranda. -Vet du varför jag anställde dig?
Jag anställer alltid samma flicka,
stilfull, smärt, avgudar givetvis tidningen.
Men ofta har de visat sig vara
en besvikelse. Och...
...korkade.
Men du, med din imponerande meritlista
och talet om din så kallade arbetsetik...
Jag trodde du var annorlunda.
Jag tänkte: "Våga chansa. Våga ta risken."
"Anställ den smarta, feta tjejen."
Jag hoppades.
Hoppet är ju det som håller mig uppe.
Men du har gjort mig mer besviken
än någon av de korkade flickorna.
Jag gjorde så gott jag kunde.
Det var allt.
Och vart tänker du ta vägen?!
Hon avskyr mig, Nigel.
Och det är mitt problem för att...? Vänta... Det är inte mitt problem.
Vad mer kan jag göra? Gör jag nåt rätt
uppmärksammas det inte
men gör jag fel är hon vidrig.
Sluta då.
Va...?
Det tar mig fem minuter att hitta en tjej
som gärna tar din plats.
Jag vill inte sluta.
Jag menar bara
att jag skulle vilja ha lite uppskattning för att jag anstränger mig.
Lägg av, Andy. Du anstränger dig inte,
du gnäller.
Vad vill du att jag ska säga?
"Miranda hackar på dig,
stackars lilla Andy."
Vakna, an. Hon gör bara sitt jobb.
Din arbetsplats
har publicerat några av århundradets främsta konstnärer.
Halston, Lagerfeld, de la Renta.
Och deras kreationer var större än konst
för man tillbringar sitt liv i dem.
Inte du, uppenbarligen, men vissa människor.
Tror du att det här bara är en tidning? Det är det inte.
Det är en ledstjärna av hopp för...
...jag vet inte...
Låt oss säga en pojke som växer upp i Rhode Island med sex bröder.
Han låtsas gilla fotboll
och läser Runway i smyg under täcket.
Du anar inte vilka legender som gått här och vad värre är,
du bryr dig inte.
Många skulle dö för att få jobba här men du nedlåter dig till att jobba här.
Och du undrar varför Miranda inte kysser dig på pannan
och ger dig ett plus i kanten?
Vakna, tjejen.
Okej, jag gör ett uselt jobb.
Jag önskar att jag visste vad jag kan göra för att...
Nigel? Nigel, Nigel...
Åh nej.
Vad förväntar du dig att jag ska göra?
Ingenting härinne passar en storlek 38.
Det är provexemplar i storlek 34 och 36.
Okej, den här ska vi ha.
En poncho...?
Du tar vad du får och gillar det.
En Dolce...
Och skor...
Ett par Jimmy Choo.
Manolo Blahnik.
Nancy Gonzalez, helt underbar.
Narciso Rodriguez...
Den kanske, kanske passar.
Du är i desperat behov av Chanel.
Vi måste till skönhetsavdelningen
och vem vet hur lång tid det tar.
Jag förstår inte varför Miranda anställde henne.
Inte jag heller. När vi var på skönhetsavdelningen
frågade hon vad Shu Uemura eyelash curler
var för nåt.
Jag visste från första början
att hon skulle bli en fullständig katastrof.
Miranda Priestlys kontor.
Hon finns inte tillgänglig, men jag hälsar att ni har ringt.
Tack, hej.
Hur...?
-Har du på dig...? -Chanelstövlarna?
Ja, det har jag.
Du är elegant.
-Hon är ju det. -Håll klaffen, Serena.
-Vi ses imorgon.
Var försiktig med fingret.
Nå...
Vad tycks?
Bäst vi går innan min flickvän ser mig.
Klänningarna är fantastiska, Ralph.
Vi ska använda den bourgognefärgade...
...till omslaget och...
En hel termin ägnades åt potatis.
Man klämmer på den för att avgöra konsistensen.
Förlåt att jag är sen.
Accessoar-kris.
-Jag var tvungen att hitta mitt pytonband. -De är heta nu.
Jag har presenter till er allihop.
-Vad är det? -En Bang Olufsen-telefon.
Charlie Rose skickade den till Miranda.
Jag kollade på nätet, den kostar 1 100 dollar.
Jag har produkter. Hårborstar från Mason Pearson,
Clinique...
Jag älskar ditt jobb.
Jag har en
liten sak till...
-Vill du ha den? -Ge hit!
Jag tror hon gillar den.
Den nya Marc Jacobs!
-Var har du fått tag i den?! -Miranda ville inte ha den, så...
Den kostar 1 900 dollar. Jag kan inte ta emot den.
Jodå.
Vad ska kvinnor med så många väskor till?
Man får rum med alla
-prylar i en väska. -Mode handlar inte om praktisk nytta.
En accessoar är ett stycke ikonografi
som uttrycker identitet.
-Och så är den snygg. -Det med.
Runway är mer än bara glassiga väskor.
En essä av Jay McInerney, en artikel av Joan Didion.
Till och med en intervju med Christiane Amanpour.
Nån har visst druckit Kool-Aid.
Jag tar det.
-Japp, det är draken. -Miranda? Jag måste svara.
Jag ber henne koka sina egna ägg.
Ge mig...telefonen!
Hej, Miranda.
Absolut.
Jag åker med en gång.
Ni behöver inte bete er som idioter.
Ursäkta, jag letar efter James Holt.
-Han står där.
Hej, jag heter Andy. Jag ska hämta en sak åt Miranda Priestly.
Du måste vara den nya Emily.
Trevligt att träffas.
Får jag titta på väskan? Snygg.
Handsytt läder med nitar och metallspänne.
Mycket snygg. Vem kan ha gjort den?
Du.
Den här vägen. Det är en skiss över Mirandas dräkt hon ska på galan.
Det är nyckelplagget ur min vårkollektion. Topphemligt.
Jag ska skydda den med mitt liv.
Du jobbar för Miranda, du behöver sprit.
Ursäkta, flickor.
Hon ska ha bål.
Rena knockouten. Ha så kul.
Han har rätt.
Angående bålen.
Sist jag drack den vaknade jag upp
iklädd poncho och cowboyhatt.
Klokt.
Christian Thompson.
Christian Thompson...?
Du skriver för tidningar jag högaktar.
Jag recenserade dina essäer för min collegetidning.
Nämnde du mitt utseende och charm?
Vad sysslar du med?
Jag vill jobba för New Yorker eller Vanity Fair.
-Jag skriver också. -Jaså?
Skicka över ditt material så kikar jag på det.
Tack, det vore toppen!
Men just nu är jag Miranda Priestlys assistent.
Skämtar du...? Så synd.
Du överlever aldrig Miranda.
-Ursäkta? -Du verkar trevlig...smart.
Det jobbet är inget för dig.
Jag måste gå.
Det var väldigt trevligt att träffas...Mirandaflickan.
Emily?
Meddela James Holts kontor att förhandsvisningen flyttas fram
till 12.30. Säg det till allihop. Var redo att åka om 30 minuter.
Men de väntar oss först på tisdag.
-Sa hon varför? -Ja, hon förklarade det
i detalj, sen borstade vi varandras hår
-och babblade om American Idol. -Jag förstår vad du menar.
Vad är en förhandsvisning?
Miranda tittar på alla designers kollektioner innan de visas upp.
Kul att se dig.
-Säger hon vad hon tycker? -På sitt sätt.
Vi begrundande mötet
mellan Östern och Västerlandet.
En nickning betyder bra, två betyder jättebra.
En enda gång har man sett henne le, Tom Ford 2001.
När hon ogillar nåt skakar hon på huvudet.
Den här dräkten är designad speciellt för dig.
Sen har vi snörpandet på munnen.
Vad betyder det?
Katastrof.
Gå.
Ändrar han hela sin kollektion för att hon snörpte på munnen?
Du förstår visst fortfarande inte.
Hennes åsikt är den enda som räknas.
-Ring min man, middag på... -Pastis? Redan fixat.
Jag behöver andra kläder.
Jag budade dem till fotograferingen.
Bra. Jag vill att du levererar Boken hem till mig ikväll.
Be Emily om nyckeln.
-Vakta den med ditt liv. -Självklart.
Jag måste ju ha gjort nånting rätt.
Jag är inget psykfall,
och hon kallade mig Andrea,
inte Emily. Visst är det kul?
Ja, hurra.
Det är mycket viktigt att du gör exakt som jag säger.
Boken är färdig vid 22.00-22.30,
så du måste vänta till dess.
Du lämnar Mirandas kemtvätt samtidigt.
Bilen kör dig direkt till Mirandas bostad.
Du går in.
Du får inte prata med nån, inte titta inte på nån.
Det här är ytterst viktigt. Du ska vara osynlig, förstår du?
Öppna dörren och gå igenom foajén.
Häng kemtvätten i garderoben mittemot trappan.
Lämna Boken på bordet med blommorna.
-Fan. -Det är dörren till vänster.
Tack.
Du kan ge Boken till oss.
-Vilket bord? -Det är okej, kom upp.
Snälla, sluta prata.
Kom upp med den, det gör alltid Emily.
Gör hon...? Ja, det gör hon. Jämt.
Jag kunde inte gå ifrån en fotografering.
Jag störtade iväg från ett möte,
-sen väntade jag på dig i en timme. -Jag hade ingen
mottagning.
Jag vet vad alla tänkte:
"Där sitter han och väntar på henne igen."
Det var inte hela världen.
Tvillingarna hälsade, jag hälsade tillbaka,
sen gick jag upp med Boken.
Gick du uppför trappan? Herregud...
Varför kröp du inte ner i hennes säng och bad om en godnattsaga?
Okej, jag gjorde ett misstag.
Du förstår inte.
Får du sparken kan min Paris-resa sättas på spel.
I så fall så kommer jag att leta efter dig på vartenda Blimpie.
Tänker hon sparka mig?
Jag vet inte. Hon är inte glad.
Andrea?
-Miranda, angående igår... -Jag behöver nya Harry Potter- boken.
Okej, jag går till Barnes & Noble.
Har du ramlat och slagit huvudet?
-Inte vad jag minns. -Vi har alla utgivna Harry Potter- böcker.
Tvillingarna vill ha nästa.
Det opublicerade manuskriptet?
Vi känner alla i förlagsbranschen, det borde inte vara några problem.
Och du klarar ju av allting, eller hur?
Ja, Bobsey?
Mamma jobbar hårt för att få tag i det.
Om jag så ringde J.K. Rowling
skulle jag inte få ett exemplar.
Flickorna åker till sin mormor kl. 16 så boken ska vara här senast kl. 15.
Och jag vill ha min stek
om 15 minuter.
Inga problem!
Jag har fyra timmar på mig att få tag i manuskriptet.
Smith & Wollensky's har inte öppnat.
Hur får jag tag i en stek?
Tillbaka om 15 minuter. Önska mig lycka till.
Tänker jag inte.
Det är till Miranda Priestly.
Jag vet att den är omöjlig att få tag i, men jag undrar
om du kan göra det omöjliga.
Det gäller manuskriptet till Harry Potter.
Nej, det outgivna.
Inte en chans? Säg att det är till Miranda Priestly,
det förändrar saken.
Jag ringer tillbaka. Du minns nog inte mig.
Vi träffades på James Holts fest.
Harry Potter- manuskriptet? Du skämtar.
Ledsen att behöva fråga, men jag är desperat.
Omöjligt. Kom med en plan B.
Det är Miranda Priestly vi pratar om,
då finns ingen plan B.
Är hon tillbaka? Har jag fått sparken?
Jag säger sällan det här till andra än mig själv,
men lugna ner dig! För helvete!
Kappa, väska.
Vad är det? Jag vill inte ha det där.
Jag äter lunch med Irv. Jag är tillbaka vid tre, då ska mitt kaffe vara här.
Är inte Harry Potter- boken här då
behöver du inte bry dig om att komma tillbaka.
Sluta...? Är du säker?
Hon tänker ändå sparka mig, så det är lika bra att förekomma.
Grattis, Andy. Du är fri.
Jag ringer dig sen.
Jag är genialisk.
Monument borde resas till min ära.
En vän till en vän gör omslaget, hon har manuskriptet.
Det betyder att jag faktiskt gjort något rätt.
Saken är den, Christian, att jag just...
Vill du ha det får du skynda dig. Jag är på St. Regis.
Ursäkta.
Välkommen till St. Regis.
Jag ska träffa nån i baren.
Den här vägen.
-Du har en timme på dig. -Tack.
En kopia? Har du tänkt att tvillingarna ska dela?
Jag tog två kopior. De har omslag
så de inte ska likna manuskript.
Här är en extra kopia för säkerhets skull.
Och var är dessa fantastiska kopior?
Tvillingarna har dem.
Är det nåt mer jag kan göra?
Det var allt.
Jag gick till Dean & DeLuca.
De tar typ fem dollar jordgubben. Men jag tänkte att
vi skulle fira
att du har slutat.
Nate...
Vänta... Du har slutat, men ändå gör du tvillingarnas läxor?
-Så hyggligt av dig. -Efter att vi hade pratat insåg jag
hur dumt det är att kasta bort flera månaders arbete.
Jag hade ett svagt ögonblick, bara.
Antingen det, eller så suger ditt jobb och din chef är ett psykfall.
Men visst, det är ditt jobb.
Nate...
Jag är fortfarande samma person,
jag vill samma saker.
Det är samma Andy fast med snyggare kläder.
Jag gillar de gamla kläderna.
Vad tycker du om halsbanden?
Och min nya klänning?
Jag har nånting annat nytt på mig
som jag tänkte att du skulle gilla.
Vad tycker du om den här?
Du gillar den inte...
Vänd dig om.
Det här arrangemanget heter "Urban Jungle", eller hur?
Den moderna kvinnan släpper ut djuret inom sig
för att ta sig an storstaden.
Så, färdigt.
Tänk att jag pratar om den här smörjan hela dagarna.
Ge dem till Miranda.
Säg att jag bytte ut Rocha mot Dior.
Jag kan knappt vänta.
-Ska vi ta och ändra attityd?
Akta så jag inte kastar dig till modellerna.
Det är en hektisk dag, och mitt privatliv hänger på en skör tråd.
Välkommen i klubben. Det blir så när det går bra på jobbet.
Säg till när hela ditt liv går upp i rök.
Då är det dags för befordran.
Okej, i februarinumret. På baksidan.
Har nån pratat med Salmas folk?
Hon gör hellre ett sommaromslag...
Nej. Dessutom tar jag bort artikeln om kvinnorna i Supreme Court.
Kvinnan. Och redigera om artikeln om att välja
plastikkirurg. Den är trist.
Layouten till Winter Wonderland.
Inte så underbar.
-Jag ska kika på det. -Och Testino?
Zac Posen
gör statyliknande dräkter. Jag föreslog
att Testino skulle fota dem på Noguchi Garden.
Tack och lov att nån jobbar. Vad har vi för accessoarer i aprilnumret?
Jag tänkte mig emalj: armringar, hängsmycken, örhängen...
Det gjorde vi för två år sen.
De visar mycket blomstermönster...
Blommor till våren? Banbrytande...
Vi tänkte fota dem i industrimiljö för att kontrastera plaggens
kvinnlighet med den råa...
Nej.
Är det nån som har nåt användbart?
Antiseptiska näsdukar, kanske.
-Hur är det med dig? -Jag är fullkomligt genomförkyld.
Som jag har sett fram emot välgörenhetsgalan ikväll.
Jag vägrar vara sjuk, jag ska ju ha på mig Valentino.
Folk börjar snart gå för att göra sig i ordning.
Lämna Mirandas Fendiväska i visningsrummet,
sen kan du gå hem.
Toppen!
Jag måste till bageriet innan de stänger.
Nate fyller år och vi ska ha fest för honom.
Det här hör jag och det här vill jag höra.
Hej då.
Jag älskar mitt jobb, jag älskar mitt jobb...
Innan galan vill jag att ni båda
kan gästlistan utantill.
Men jag trodde bara chefsassistenten gick på galan.
Bara om chefsassistenten inte beslutat sig för
att bli en levande pesthärd.
Du följer med och hjälper Emily.
Det var allt.
Det här är gästerna,
alla inbjudna av Miranda. Vi måste se till att de tror
att Miranda vet vilka de är.
Jag har pluggat på i veckor.
-Måste jag lära mig dem till ikväll? -Var inte dum, Andrea. De här också.
Börja utan mig, jag kommer så fort jag kan.
Det är ju hans födelse...
Okej, men skynda dig.
Tro mig, det är det sista jag vill...
Helt underbar...! Jag ringer när jag åker.
Passar den?
Med lite matfett ska det nog gå.
Det här är ju det största
välgörenhetsevenemanget...
Herregud...! Du ser så chic ut, Andy.
Tack, Em. Du ser så smal ut.
Gör jag?
Det är inför Paris. Jag har börjat en supereffektiv diet.
Jag äter ingenting alls och när jag känner mig svimfärdig
-äter jag en ostkub. -Den fungerar verkligen.
Jag är en maginfluensa från målvikten.
John Folger, Chelsea Reps nye konstnärlige rådgivare.
John.
Tack för att du kom.
Sluta skruva på dig.
Jag är så sen.
Det får du ta. Du måste vara här.
Är inte det där Jacqueline Follet från franska Runway?
Miranda avskyr henne.
Hon skulle ha kommit först efter att Miranda gått.
Miranda. Fantastisk tillställning.
-Så du tog med dig Jacqueline? -Övarraskad, va?
Kul att du kunde komma till vår lilla sammankomst.
Jag planerar hela året runt det här.
Det är vi innerligt tacksamma för.
Fick du mitt meddelande?
Ja.
-Vi diskuterar det på onsdag. -Du har rätt.
Inga affärer ikväll.
Ha så trevligt.
Em?
Gud,
jag minns inte vad han heter.
Jag såg ju namnet i morse.
Det hade nånting att göra med...
Han var...
Ambassadör Franklin
och kvinnan han lämnade sin fru för, Rebecca.
-Ambassadören. -Miranda, du ser strålande ut.
Tack.
Bara titta på dig.
Du är en uppenbarelse.
Gudskelov att jag räddade ditt jobb.
Lite gjorde jag själv.
Jag är inte så snäll som du tror.
Det hoppas jag.
Vore det inte för den där pojkvännen
skulle jag ta dig med storm.
Säger du verkligen sånt till folk?
Tydligen.
Jag måste gå.
Min redaktör från New York Magazine är här.
Jag kan presentera er.
Du skickade ju över ditt material.
Jag läste bara några,
för det var ett stort paket du skickade.
Men det jag läste var inte så pjåkigt.
Jag tror du har talang, Andy.
Ni borde träffas. Kom in
och ta en drink.
Okej, jag antar att jag kan...
Nej, det går inte. Ledsen, men jag måste gå.
Okej, hälsa pojkvännen så mycket.
Roy, kan du köra fortare?
Nate förstår säkert.
Grattis på födelsedagen.
Förlåt mig, Nate.
Jag försökte komma ifrån, men det var fullt upp.
Jag hade inget val.
Ingen fara.
Jag går och lägger mig.
Kan vi inte prata om det?
Du är verkligen vacker.
Andrea.
Har du Boken?
Veckan i Paris är den viktigaste på året.
Jag behöver bästa tänkbara team med mig.
Dit hör inte längre Emily.
Vill du att jag...
Miranda, jag... Emily skulle bli förkrossad.
Paris är det enda hon tänker på.
Hon har svultit i veckor.
Jag kan inte, Miranda.
Du tar alltså inte seriöst på din framtid.
På Runway eller nån annan tidskrift.
Valet är ditt.
Det var allt.
Hej, Andy.
Kommer du och lägger dig?
Fem minuter, okej?
Andrea, glöm inte att berätta för Emily.
Nu genast.
Svara inte...
Snälla, svara inte.
Ursäkta att jag är sen.
Miranda ville ha sjalar från Hermès,
och jag min idiot glömde det...
-...så jag flippade ur. -Emily, jag måste prata med dig.
Martine öppnade butiken tidigare...
Hon öppnade tidigare för min skull, så jag fick tag i dem.
När du kommer
är det nåt jag vill prata med dig om.
-Inte ännu ett Miranda-problem, väl? -Inte direkt.
Bra, för jag har så mycket att stå i innan jag åker.
Om hon så hotat att sparka dig eller ge dig stryk
skulle du ha sagt nej!
Jag hade inget val. Du vet hur hon är.
Vilken patetisk ursäkt!
Det som verkligen stör mig
är att du sa
att du inte bryr dig om mode.
Nej, du vill bara bli journalist.
Vilket jävla skitprat!
Jag förstår att du är arg.
Du sålde din själ när du satte på dig ditt första par Jimmy Choo-skor.
Och det som grämer mig allra mest
är alla kläder du kommer att få. Du förtjänar dem inte.
Du äter ju kolhydrater, för helvete!
Det är så orättvist!
-Emily... -Gå din väg.
-Emily... -Gå, sa jag!
Couturevisningarna i Paris?
Det är årets coolaste modeevenemang.
Vilka ska ni se, Galliano?
Lagerfeld?
-Nicholas Ghesquiere? -Nu blir jag nästan rädd.
Utställningen är fantastisk. Jag är jättestolt över dig.
Börja därinne och jobba dig framåt.
Det är så jag arrangerat det.
Jag har nån jag vill att du träffar.
Konst och sex.
Hej så länge.
Hej, Mirandatjejen.
Jag tänkte just på dig.
Lägg av.
Jag porträtterar Gaultier för Interview
och planerar inför Paris
och jag undrade om du skulle vara där.
Jag ska faktiskt dit.
Så kul.
Jag bor på ett fantastiskt hotell
mittemot en falafelrestaurang som kommer att förändra ditt liv.
Jag kommer att jobba hela tiden.
Du får hitta nån annan att förändra livet för.
Det är det som är kruxet.
Jag undrar om jag kan det.
Lily.
Det är en kille från jobbet.
Ja, det såg så ut.
Den Andy jag känner är störtförälskad i Nate,
alltid fem minuter för tidig
och tycker att Club Monaco är couture.
Jag har känt henne i 16 år,
men den här människan...?
En glamazon som smyger omkring
med nån snubbe från modebranschen.
Henne känner jag inte.
Ha så kul i Paris.
Ska du åka till Paris?
Ja...det bara blev så.
Jag som trodde det var Emily som suktade efter Paris.
Visst, klandra mig du också.
-Vad fan är det med dig? -Jag hade inget val, okej.
Alltid samma svar: "Jag hade inget val."
Som om nån hade tvingat på dig det här jobbet.
Du är arg för att jag jobbar sent och missade din födelsedagsfest.
-Jag är väl inte fyra, heller? -Du avskyr Runway och Miranda.
Du tycker att mode är fånigt, det har du klargjort.
Jag gör portvinssås hela dagarna.
Jag jobbar inte i fredskåren, direkt.
Du får gärna jobba som strippa,
bara du gör det med lite integritet.
Du brukade skoja om Runway- tjejerna,
nu har du blivit en av dem.
Det är okej,
bara du erkänner det.
Sen kan vi sluta låtsas att vi har nåt gemensamt längre.
-Det där menar du inte. -Jo, det gör jag.
Resan kanske kommer lägligt.
Vi kanske borde ta ett uppehåll.
Nate.
Förlåt. Vänta lite...
Om du nu undrar...
Det är med personen som alltid ringer
som du har ett förhållande.
Jag hoppas ni är lyckliga tillsammans.
Hallå, Miranda.
Tack för att du kom.
-Gillade du kollektionen? -Absolut.
Den bästa på åratal.
Det här är min nya Emily.
Trevligt att träffas.
Gillar du showen?
Miranda, Nigel - modets väktare.
Hur ser Runway på franskt mode kontra amerikanskt?
Jag har funderat. Du är skyldig mig en gentjänst för Harry Potter.
-Är jag? -Javisst.
Jobbar du ikväll?
-Nej, Miranda har middag. -Så bra, du är ledig.
Men så har vi ju problemet med le pojkvän.
Säg inget... Pojkvännen non plus?
Du är inte alls desolé.
Inte det minsta. När ska jag hämta dig?
Jag ringer dig.
Där är du ju.
Vi måste gå igenom bordsplaceringen.
-Till lunchen. -Visst.
Jag har den här.
För all del, gör det i snigelfart.
Du vet ju att jag gillar det.
Först av allt så flyttar vi Snoop Dogg till mitt bord.
Ditt bord är ju fullsatt.
Stephen kommer inte.
Så jag behöver inte hämta honom på flygplatsen?
Såvida du inte kan övertala honom att tänka om angående skilsmässan.
Du som är tilldragande, dra med honom hit.
När vi kommer till New York måste vi kontakta...Leslie.
Vi får se vad hon kan göra för att minimera skriverierna.
Ännu en skilsmässa
i skvallerpressen.
Jag kan tänka mig vad de skriver...
"Draken, uppfylld av karriären."
"Snödrottningen skrämmer iväg ännu en make."
Rupert Murdoch borde ge mig betalt för alla tidningar jag säljer åt honom.
Jag bryr mig inte om vad tidningarna skriver om mig.
Men mina flickor... Det är så orättvist mot dem.
Ännu en besvikelse,
ännu en far..fadersgestalt...
...borta.
Saken är den...
...att vi måste fundera ut var Donatella ska sitta.
Hon pratar sällan med nån.
Jag beklagar, Miranda.
Vill du att jag lämnar återbud?
Varför skulle vi göra det?
Finns det nåt annat jag kan göra?
Ditt jobb.
Det var allt.
Hej, jag behöver Mirandas resplan.
Kom in.
Vem valde ut det där åt dig?
Jag slängde bara på mig nåt.
Får jag se.
Incroyable!
Den är verkligen...
Helt underbar. Mitt jobb är fullbordat.
Nu firar vi. Jag hämtar champagne.
Vad skålar vi för?
För drömjobbet.
Det som en miljon flickor vill ha.
Som jag fick för flera månader sen?
Jag pratar inte om dig.
James Holt.
Massimo Corteleoni investerar i James företag och globaliserar det.
Väskor, skor, dofter - rubbet.
James behöver en partner.
Och den partnern är jag.
Miranda vet om det,
det var hon som rekommenderade mig!
Men du slutar ju.
Jag kan inte tänka mig Runway utan dig.
Jag känner mig så upprymd! För första gången är det jag
som håller i trådarna!
Jag kommer att kunna resa till Paris och se staden på riktigt.
Gratulerar.
Du förtjänar det, Nigel.
Det kan du hoppa upp och klappa din 6 på.
-4. -Är det sant?
-Skål.
Får jag se...
Visst,
jag håller inte alltid med henne...
Du avskyr henne, erkänn det.
Hon är en notorisk sadist.
Och inte på ett bra sätt.
Visst är hon tuff, men vore hon man
skulle folk säga att hon gör ett fantastiskt jobb.
Försvarar du henne...?
Den oskyldiga flickan som säljer sina uppriktiga nyhetsartiklar?
Du är på väg över till den mörka sidan, min vän.
Nu blir jag sårad.
-Bli inte det, det är sexigt. -Tycker du?
Ja.
Jag har ingen aning om var vi är.
Jag känner stan som i min egen ficka.
Det är den bästa platsen på jorden.
Gertrude Stein sa en gång:
"Amerika är mitt hemland, och Paris är min hemstad."
Det är sant.
Skriver du ner sånt där
för att kunna charma oss flickor?
Jag heter Christian Thompson, och sån är jag.
Jag är frilansare, så jag har mycket fritid.
Vet du... Jag har aldrig förstått
folks vurm för Paris,
men det är så vackert här.
Jag kan inte.
Nate och jag har just gjort slut och...
Jag har druckit för mycket vin...
Mitt omdöme är försämrat.
Jag känner dig knappt, och jag är i en främmande stad.
Jag har inga fler ursäkter.
Tack och lov.
Vad är det här...?
Vad ser det ut som? Det är en mock-up.
Så här kommer Runway att se ut
när Jaqueline Follet är chefredaktör.
Ska de ska byta ut Miranda?
Ja, och jag sköter det redaktionella.
Är du verkligen förvånad?
Jaqueline är yngre och har ett fräschare synsätt.
Amerikanska Runway är väldigt kostsam att driva.
Jacqueline gör samma jobb för mycket mindre pengar.
Och Irv... Han är affärsman.
Men Miranda lever ju för Runway.
Irv ska berätta det för henne efter festen.
Och hon vet ingenting?
Hon är en stor flicka, hon klarar sig.
Jag måste gå.
Andy, det är redan gjort.
Det är redan gjort, älskling.
Jag är inte din älskling.
-Tack och lov att du svarade. -Förlåt...?
Jag måste prata med dig om Jacqueline Follet...
Fan också! Helvetes jävla skit!
Mr Ravitz, ursäkta att jag stör...
Har du förlorat förståndet?
Jag måste prata med dig.
Stör mig inte en gång till.
Jag måste prata med dig.
Jag fick höra att Irv ska utse Jacqueline Follet till ny chefredaktör.
Irv ska säga det till dig idag, så om jag varnar...
Doftar det fresior?
Nej. Jag sa uttryckligen till om...
Om jag ser fresior någonstans
blir jag mycket besviken.
I 72 år har Runway varit mer än bara en tidskrift.
Den har varit en ledstjärna av elegans och grace.
Miranda Priestly har förvaltat det arvet väl.
Hon står för en kvalitet som inspirerar människor världen över.
Mina damer och herrar... Miranda Priestly.
Tack, käre vän.
Tack för att ni kommit hit idag
för att hjälpa till att fira vår vän James Holt.
Men innan jag börjar tala om James och hans många talanger
har jag nyheter som jag vill berätta.
Som många av er redan vet, gick Massimo Corteleoni med på
att finansiera expansionen av James Holts varumärke.
Denne visionäre konstnär
blir ett globalt varumärke.
Runway och James Holt har många saker gemensamt,
främst hängivenheten till den goda smaken.
Därför är det knappast nån överraskning
att James, när han utsåg James Holt Internationals
nye VD,
utsåg någon ur Runway- familjen.
Jag har den stora glädjen att tillkännage
att den personen är min vän
och vördade kollega: Jaqueline Follet.
Men nu ska vi ägna oss åt att fira James Holt.
Förr eller senare kommer hon att gottgöra mig.
Är du säker på det?
Nej.
Men jag hoppas på det bästa.
Det måste jag.
Du trodde inte jag visste.
Jag har vetat vad som var på gång ett bra tag.
Det tog mig ett tag att hitta ett passande alternativ till Jacqueline.
James Holts jobb var så överbetalt
att hon högg direkt.
Jag fick säga till Irv att Jacqueline inte var tillgänglig.
Det finns ingen som kan göra mitt arbete,
hon inräknad.
De andra hade aldrig klarat av jobbet,
och så hade tidningen blivit lidande.
Främst på grund av listan.
Listan på designers, fotografer, skribenter, modeller
som alla blivit upptäckta av mig.
De har lovat
att följa mig om jag nånsin väljer att sluta på Runway.
Så han tänkte om.
Jag blev väldigt gripen av hur ivrigt du försökte varna mig.
Jag trodde aldrig att jag skulle säga det här...
Jag ser faktiskt en hel del av mig själv i dig.
Du ser bortom folks önskningar och behov
och du kan fatta dina egna beslut.
Jag tror inte att jag är sån.
Jag skulle aldrig kunna göra så som du gjorde mot Nigel.
Det har du redan gjort.
Mot Emily.
Det var annorlunda. Jag hade inget val.
Jo, du valde.
Du valde för att avancera.
I den här branschen är såna val nödvändiga.
Men tänk om det här inte är vad jag vill?
Jag kanske inte vill leva som du.
Var inte dum, Andrea. Alla vill ha det här livet.
Alla vill vara som oss.
Jag måste vara på jobbet om 20 minuter.
Vad hade du på hjärtat?
Jag ville bara säga att du hade rätt.
Jag
vände ryggen åt mina vänner, min familj
och allting jag trodde på.
-För vad? -För skor.
Och blusar, jackor, skärp.
Förlåt mig.
När du var borta flög jag till Boston
för en anställningsintervju på Oak Room.
Du tittar på den nye köksmästaren.
-Jag flyttar dit om ett par veckor. -Vad roligt! Grattis.
Jag kommer att sakna dina nattmackor.
De har bröd i Boston.
Kanske till och med Jarlsberg.
Vi kanske kan fundera ut nåt.
Tror du det?
Ja.
Och vad tänker du hitta på nu?
Jag ska faktiskt på en anställningsintervju idag.
Ska du ha på dig den där?
Tyst med dig.
Andy, Greg Hill heter jag.
Urklippen är alldeles utmärkta.
Din artikel om Janitor's Union är helt i vår stil.
Men Runway...?
Du var där mindre än ett år. Vad var det för snedsprång?
Jag lärde mig en massa.
Men mot slutet klantade jag till det.
Jag ringde om referenser och fick prata med nån snorkig tjej
och rätt som det var fick jag ett fax från Miranda Priestly.
Det stod att du var
den största besvikelsen av alla hennes assistenter.
Och att jag är en idiot om jag inte anställer dig.
Du måste ha gjort nåt rätt.
Miranda Priestlys kontor.
Emily, det är Andy.
Lägg inte på,
jag vill be dig om en tjänst.
Jag har en massa kläder från Paris
men ingenstans att göra av dem.
Jag undrar om du kan tänka dig att ta dem åt mig.
Det skulle innebära en väldig massa besvär. Jag måste ju sy in dem.
Jag antar att jag kan hjälpa dig. Jag ber Roy hämta dem idag.
Tack, Em.
Lycka till.
Du har mycket att leva upp till.
Jag hoppas att du vet det.
Ska det vara så svårt
att köra fram bilen när jag ber om det?
Kör då.