13. MARS 08.00: Møte med HR-avdelingen
Lykke til.
BAKERI
Jeg har en avtale med
Emily Charlton.
Andrea Sachs?
Human Resources har sannelig rar sans for humor. Følg meg.
Jeg var Mirandas 2. assistent.
Hennes 1. ass. ble forfremmet, så nå er jeg første.
Du erstatter deg selv.
Miranda sparket de to siste.
Vi trenger en som overlever.
Ja. Hvem er Miranda?
Jeg later som du ikke spurte om det.
Hun er sjefredaktør i Runway, og en legende.
Jobb et år for henne, og du får jobb hvor som helst.
Flott. Så fint at jeg ble valgt ut.
Andrea?
Runway er et motemagasin, så interesse for moter er et must.
Tror du ikke jeg er interessert i moter?
Å Gud!
Nei!
Hva er det?
Hun er på vei. Si det til alle!
Hun skulle jo komme ni.
Ansiktspleieren hennes har fått kink i ryggen!
For noen mennesker!
-Hvem er det? -Ikke spør!
Ok, folkens! Fest setebeltene!
Har noen spist en løkbagel?
Beklager, Miranda.
Unna!
Du bekreftet ikke avtalen?
Jeg gjorde det i går...
Dropp detaljene i din inkompetanse.
Jeg likte ikke piken Simone sendte for Brasil-oppsettet.
Jeg ba om ren og atletisk. Hun sendte en skitten og fet.
RVSP "ja" til Michael Kors' selskap.
Be sjåføren sette meg av 21.30 og hente meg 21.45.
Ring Glorious Foods og si at
jeg ikke vil ha marengs, men kake fylt med rabarbrakompott.
Minn min eksmann om foreldremøtet i kveld.
Be min mann møte til middag
der jeg var med Massimo.
Bildene til artikkelen
om kvinnelige fallskjermhoppere
er ubrukelige.
Richard må finne en som er søt og slank.
Ber jeg om det umulige?
Egentlig ikke.
Nigel må vise meg
Gwyneths andre forsøk på forside.
Har hun gått ned i vekt? Hvem er det?
Ingen.
Human Resources har sendt henne om assistentjobben.
Jeg har intervjuet henne.
Hun er håpløs...
Jeg må gjøre det selv.
De to siste var ubrukelige.
Send henne inn.
Det var alt.
Ja vel.
Hun vil snakke med deg.
Kjapp deg!
Ikke la henne se den.
Gå inn!
Hvem er du?
Andy Sachs,
nettopp ferdig på Northwestern University.
Og hva gjør du her?
Tenkte jeg kunne gjøre en god jobb som din assistent.
Og...
Jeg kom hit for å bli journalist. Jeg sendte ut brev
og fikk svar fra Elias-Clarke.
Jeg fikk et møte med Human Resources,
og jeg søker denne eller Auto Universe.
-Du leser ikke Runway? -Nei.
-Og før i dag, har du aldri hørt om meg? -Nei.
Og du har ingen stil eller sans for mote.
Jeg tror det avhenger av hva du...
Nei. Det var ikke noe spørsmål.
Jeg var redaktør for The Daily Northwestern
og har vunnet en konkurranse for college-journalister med...
...en serie om vaktmestere...
Det var alt.
Du har rett. Jeg passer ikke her.
Jeg er ikke tynn eller glamorøs, og vet ikke så mye om moter,
men jeg er snartenkt.
Jeg lærer fort og jobber hardt.
Vi har Cavalli for Gwyneth.
Men med den fjærpryden
ser hun ut som en ballettpike i Las Vegas.
Takk for at du tok deg tid.
Hvem er den patetiske vesla?
Er det en før-og-etter jeg ikke vet om?
Andrea!
Jobb i motemagasin?
Var det et telefonintervju?
Ikke vær ekkel.
Miranda Priestly er helt uforutsigbar.
Hvorfor vet du hvem hun er, og ikke jeg?
Jeg er jo jente.
Det forklarer mye.
En million jenter ville drept for den jobben.
Ja, men jeg er ikke en av dem.
Et sted må du begynne.
Se på dette hølet hvor Nate jobber.
Papirservietter? Hallo.
Og Lily er i et galleri og jobber med...
Hva gjør du egentlig?
Heldigvis har jeg en drømmejobb.
Du er finansanalytiker.
Ja. Det er en drittjobb.
-Den er kjedelig. -Pust.
Ta en drink.
-Jeg tar en drink. -Jeg vil utbringe en skål.
For jobber som betaler husleien.
Som de jentene kler seg!
Jeg har ingenting å ha på meg.
Ta telefoner og hente kaffe?
Trenger du ballkjole til det?
Jeg tror det.
Du er alltid fin.
Du lyver så det renner.
Vi går hjem. Jeg vet noe vi kan gjøre-
-som ikke krever klær.
-Hallo? -Andrea!
Miranda refuserte høstjakke- artikkelen for september
og fremskyndet Sedona-opptaket.
Kom straks på kontoret og...
-...ta med kaffe på veien. -Nå?
Skriv.
Én med skummet melk, uten skum,-
-og tre med dryppkaffe med plass til melk.
Rykende varme. Og jeg mener varme.
Hvor er du?
Nesten framme.
Hvor er kaffen min?
Har hun dødd eller..?
På tide.
Dette er en vanskelig jobb, og du er helt gal person.
Feiler du, blir jeg halshogd.
Heng den opp. Ikke sleng den fra deg.
Du og jeg tar telefonen.
Den må besvares hver gang.
Ellers går den til svareren, og hun blir sur.
Er ikke jeg her,
er du lenket til pulten!
Og hvis jeg må...
En gang skar en assistent seg på brevåpneren og gikk ut.
Miranda misset Lagerfeld
like før han dro til Australia.
Nå jobber hun i TV-guiden.
Bli ved pulten. Skjønner?
Miranda Priestlys kontor.
Nei, hun er opptatt.
Hvem..?
Jeg skal si du har ringt.
Vi har ulike jobber.
Du henter kaffe og går ærend.
Jeg tar meg av
hennes avtaler, utgifter
og blir med henne til moteuken i Paris til høsten.
Da går jeg med moteklær, er på show og i parties,
treffer designere. Det er som en drøm.
Bli her.
Jeg går til Kreativ avd. og gir dem Boken.
Dette er Boken.
Det er et utkast med alt som er med i neste utgave.
Vi leverer den hos Miranda hver kveld.
Hun returnerer den om morgenen med sine kommentarer.
2. assistenten burde gjøre det,
men Miranda liker ikke fremmede i huset.
Inntil hun ser at du ikke er gal,
må jeg vente på Boken.
-Hva gjør jeg hvis... -Ta den.
Mrs. Priestlys kontor.
Ja. Miranda Priestlys kontor.
Hun er i møte. Kan jeg ta i mot beskjed?
Kan du stave "Gabbana"?
Nei vel.
Jeg gjettet på 8 1/2.
Så snilt av deg.
Men jeg trenger dem ikke.
-Miranda vet hvordan jeg ser ut. -Gjør du?
Emily?
Hun mener deg.
-Vi skar bare... -Jeg ba ikke om det.
Emily...hvor mange ganger må jeg skrike på deg?
Andy.
Jeg heter Andrea, men alle sier Andy.
Jeg trenger 10-15 skjørt fra Calvin Klein. Hva..?
Plag andre med spørsmålene dine.
Bestill Pir 59 til kl. 08.00 i morgen.
Be Jocelyn vise meg veskene Marc lager i ponnien.
Sjekk om Maggie kan.
Og har Demarchelier bekreftet?
-D-D-Demarche..? -Demarchelier.
Ring ham.
Og Emily?
Det var alt.
Har du Demarchelier?
Miranda Priestly ringer. Jeg har Patrick!
Hun spurte meg om Pir 59.
Det var noe om Simone eller Frankie. Noen andre.
Og hun trenger skjørt fra Calvin Klein.
Og noe om en ponni.
-Sa hun hvilke skjørt? -Nei.
-Farge? Form? -Jeg prøvde å spørre.
Spør aldri Miranda om noe.
Jeg tar dette. Du går til Calvin Klein.
Jeg?
Eller skal du kanskje på
en utstilling av stygge skjørt?
-Miranda? -Er du der?
Jeg går inn nå. Jeg ringer...
Hent også 25 skjerf som vi har bestilt hos Hermès
og Cassidys lekser hos Dalton.
Miranda gikk til møte med Meisel.
Hun vil ha kaffe når hun kommer igjen...
-Starbucks. -Kan du gjenta?
Hvor har du vært? Jeg må tisse!
Jeg har sittet ved pulten! Jeg sprekker snart!
Heng opp kåpen.
Vær klar. Gjennomgangen er 12.30...alle har panikk.
Det vil kime i ett sett.
Gjennomgangen?
Redaktørene har med ideer til opptak, og Miranda velger.
Gjennomganger er viktige.
Du må da vite det.
Klar?
Serena og jeg går til lunsj.
Den nye meg.
-Jeg sa det til deg. -Trodde du tulla.
Jeg får 20 min. lunsj, du 15
når jeg er tilbake.
-Hva har hun på seg? -Bestemorens skjørt.
Maissuppe. Interessant valg.
Celluliter er viktigste ingrediens i maissuppe.
Spiser ikke jentene noe?
Ikke siden str. 2 ble 4 og 0 ble 2.
Jeg er størrelse 6.
Som er den nye 14.
Du har sikkert flere klær i kunstfiber.
Du synes klærne mine er fæle. Jeg forstår.
Men jeg blir ikke alltid i motebransjen,
så hvorfor forandre meg da?
Ja, sant nok.
Det er jo det denne multi- milliardindustrien handler om?
Indre skjønnhet.
Kom.
Miranda har fremskyndet gjennomgangen en halv time.
-Og det betyr..? -Du er allerede for sen.
Mr. Ravitz.
-Utgaven tegner bra? -Vår beste september noen gang.
Miranda refuserte jo høstjakker og fremskyndet Sedona-opptaket.
-Hva koster det? -Omtrent $ 300 000.
Må ha vært elendige jakker.
Irv Ravitz.
Andy Sachs, Mirandas nye assistent.
Gratulerer, unge dame.
En million jenter ville drept for den jobben.
Styreformann i Elias-Clarke.
Du vet hva de sier... liten mann, digert ego.
Nei. Jeg har sett alt før.
Theyskens gjeninnfører lav talje...
-Hvor er kjolene? -Her.
-Se og lær. -Den kan bli interessant...
Nei.
Jeg er forvirret.
Hvorfor er det så vrient å få til en god gjennomgang?
Dere har hatt timer til forberedelsene.
Det er bare forvirrende. Hvor er annonsørene?
-Banana Republic sendte... -Vi trenger mer, ikke sant?
Hva synes du?
Gi meg en ballerinakjole og litt saloon, så er jeg med.
-Dette ligner... -Lacroix fra juli?
Nei, ikke med rett tilbehør.
Hvor er beltene?
Hvorfor er ingen klare?
Vanskelig å velge. De er så forskjellige.
Er det noe morsomt?
Nei. Nei, ingenting.
Det er bare at beltene ser helt like ut for meg.
Jeg lærer fortsatt om disse greiene.
"Greiene"?
Du tror dette ikke angår deg.
Du går til skapet
og velger en bomsete blå genser
for å fortelle verden at du tar deg selv for alvorlig
til å bry deg om hva du går med.
Men du vet ikke at genseren ikke bare er blå.
Den er ikke turkis. Ikke lapis. Den er faktisk asurblå.
Og du er uvitende om at
i 2002 gjorde La Renta en kolleksjon asurblå kjoler,
hvoretter Yves Saint Laurent viste asurblå militærjakker.
Asurblått dukket raskt opp i åtte kolleksjoner.
Den kom inn i stormagasinene,
og dukket så opp i billigbutikkene
hvor du, uten tvil, fisket den opp av en salgskurv.
Det blå representerer millioner av dollar og utallige jobber.
Det er komisk at du tror
du ikke fulgte moten,
når du faktisk går med en genser som ble valgt for deg
av folkene her.
Fra en haug med greier.
Jeg sa jeg ikke så forskjellen
mellom to identiske belter,
og du skulle sett blikket hun ga meg!
Det er ikke morsomt.
Hun er ikke fornøyd før alle er paniske eller suicidale.
Klakørene forguder henne.
-Hvem? -Klakørene.
Lyden stiletthælene deres lager på marmorgulvet.
De opptrer som om de helbreder kreft.
Den tiden og energien de bruker
på ubetydelig detaljer! Hvorfor?
Så de i morgen kan bruke nye $ 300 000
på å gjøre om noe som egentlig var bra,
for å selge ting ingen trenger!
Jeg er ikke sulten mer.
-Derfor er jentene så tynne. -Gi meg den.
Det er for $ 8 med Jarlsberg i den.
Vet du hva?
Jeg må holde ut et år.
Så kan jeg gjøre det jeg vil.
Men jeg må ikke la Miranda plage meg.
Rolig, tiger.
-God morgen, Miranda. -Gi meg Isaac.
Jeg ser ingen frokost. Hvor er eggene?
Hent bildene fra undertøysopptaket.
Sjekk bremsene på bilen min.
Hvor er papiret jeg holdt i går?
Jentene trenger nye surfebrett
til vårferien.
Tvillingene trenger også sandaler.
Plukk opp skoene mine hos Blahnik.
-Og hent Patricia. -Hvem?
Flink hund!
Skaff meg det bordet jeg likte i butikken på Madison.
Bestill bord på det stedet hvor de har god utsikt.
Gi meg Demarchelier.
Miranda Priestly ringer...
Jeg har Patrick!
Gudskjelov det er fredag.
Miranda er i Miami, så vi blir ikke forstyrret.
Far kommer fra Ohio.
Vi skal spise og se Chicago.
Skal du gjøre noe morsomt?
Ja.
Nate sa den var bra.
Han søkte jobb her, men de ønsket en med erfaring.
Hva er dette?
Til husleien.
Far, hvordan..?
Jeg skal drepe mor.
-Godt å se deg. -Deg òg.
Vil du grille meg nå, eller vente til etter middag?
Nyt maten først.
Det er ok. Sett i gang.
Vi er bekymret.
Vi får e-post fra deg kl. to om natten.
Lønnen din er ussel. Du skriver ikke.
Jeg skrev jo de e-postene.
Du sa nei til å begynne på juss
for å bli journalist, og nå er du ikke det, engang.
Stol på meg.
Som Mirandas assistent åpnes mange dører.
Emily skal til Paris med Miranda.
Hun treffer redaktører og skribenter fra alle magasiner.
Om et år kan det være meg.
Jeg sverger, dette er min sjanse.
Sjefen min.
Beklager. Jeg må ta den.
Flyvningen er kansellert.
Et absurd værproblem. Jeg må hjem i kveld.
Tvillingene har opptreden i morgen.
På skolen!
-Skal se hva jeg kan gjøre. -Godt.
Dette er sent,
men finns det et fly
fra Miami til New York i kveld?
Hva som helst.
I kveld.
-Jeg trodde du gikk ut på andre siden. -Der borte.
Jeg prøver å finne et fly fra Miami til New York i kveld.
Jeg vet det er storm.
Ingen fly går?
Til Miranda Priestly, kunde av deg.
Jeg trenger fly i kveld fra Miami til New York.
Vent litt.
Ingen flyr pga. været.
Det er jo bare litt småregn.
Noen må da fly.
Ring Donatella. Lån hennes fly.
Ring alle som har et fly.
Irv. Det er jobben din.
Få meg hjem.
Hun myrder meg.
Vil hun at Nasjonalgarden skal fly henne ut?
Selvsagt ikke. Kan jeg det?
Jentene var fantastiske.
De spilte Rachmaninoff. Alle likte det.
Bare ikke jeg, for jeg var dessverre ikke der.
-Jeg beklager, Miranda. -Hvorfor ansatte jeg deg?
Jeg ansetter alltid samme type piker,
stilige, slanke, og som elsker magasinet.
Men ofte viser de seg å være
skuffende. Og
dumme.
Men du, med dine imponerende papirer,
og din tale om din såkalte arbeidsetikk.
Jeg trodde du var annerledes.
Jeg sa til meg selv, ta en sjanse,
ansett den snartenkte, tykke jenta.
Jeg hadde håp.
Gud... jeg levde på det.
Men så skuffet du meg mer
enn alle de andre tåpelige jentene.
Jeg gjorde alt jeg kunne.
Det var alt.
Unnskyld! Hvor skal du?
Hun hater meg, Nigel.
Det er da ikke mitt problem.
Hvis jeg gjør noe riktig,
merkes det ikke. Hun takker ikke engang.
Men gjør jeg noe galt, blir hun ond.
Så slutt.
Hva?
Slutt.
Jeg finner en annen på 5 min.
En som ønsker jobben.
Jeg vil ikke slutte.
Jeg sier bare at jeg
jobber livet av meg med å forsøke å få til tingene.
Det mener du ikke. Du forsøker ikke.
Du sutrer.
Hva skal jeg si?
"Stakkars deg. Miranda hakker på deg."
"Stakkars lille Andy."
Du må våkne, str. 6. Hun gjør bare jobben sin.
Magasinet har
publisert noen av århundrets største kunstnere.
Halston, Lagerfeld, de la Renta.
Og det de skapte var større enn kunst
fordi du lever i det.
Vel, ikke du. Men noen mennesker.
Tror du dette bare er et magasin? Det er det ikke.
Det er et fyrtårn av håp for, for eksempel,
nei, jeg vet ikke,
en av seks brødre fra Rhode Island som sa han
trente fotball mens han var på sykurs,
og som leste Runway under dyna med lommelykt.
Du aner ikke, og du blåser i, hvilke legender som har gått her.
Og her, hvor så mange ville dø for å jobbe, jobber du bare motvillig.
Og du lurer på hvorfor hun ikke kysser deg på pannen
og gir deg gullstjerne ved slutten av dagen.
Våkn opp, jenta mi.
Ok, jeg fikser det ikke.
Jeg vil gjerne. Bare jeg visste hva jeg kunne gjøre...
Nigel?
Nei.
Hva venter du av meg?
Ingenting her er størrelse 6.
Alt er prøver...2 og 4.
Greit, vi tar denne.
En poncho?
Ta det jeg gir deg, og lik det.
Vi tar denne Dolcen.
Og sko...
Jimmy Choos.
Manolo Blahnik.
Nancy Gonzalez. Den liker jeg.
Narciso Rodriguez. Denne liker vi.
Den kan passe.
Du trenger desperat en Chanel.
Vi må til skjønnhetssalongen.
Gud vet hvor lenge det tar.
Jeg aner ikke hvorfor Miranda ansatte henne.
Ikke jeg, heller. I skjønnhetssalongen
holdt hun opp en vippetang og sa,
"Hva er dette?"
Jeg forsto straks jeg så henne
at hun ville bli en katastrofe.
Miranda Priestlys kontor.
Hun er opptatt, men jeg kan ta beskjed.
Takk. Farvel.
Hvordan..?
-Går du med..? -Chanel-støvler?
Ja.
Du er fin.
Hva er det?
-Hun er det. -Kutt ut, Serena.
Ses i morgen.
Forsiktig med den fingeren.
Hva synes du?
Best vi går før jenta mi ser meg.
Kjolene er fantastiske, Ralph.
Vi bruker den i burgunder...
...til omslaget, og...
Vi brukte et semester bare på poteter.
Klem på den og kjenn hvor fast den er.
Beklager at jeg er sen.
Krise...
-jeg måtte finne et hårbånd i pyton. -Pyton er in nå.
Jeg har gaver til alle.
-Hva er det? -En Bang og Olufsen-telefon.
Charlie Rose sendte den til Miranda.
Den koster 1100 dollar.
Mason Pearson hårbørster.
Noe Clinique.
Jeg liker jobben din.
En til.
Noe småtteri.
-Vil du ha den? -Hit med den.
Jeg tror hun liker den.
Den nye Marc Jacobs!
-Hvor har du fått den? -Miranda ville ikke ha den.
Den koster $ 1900. Jeg kan ikke ta i mot den.
Jo da.
Hvorfor trenger kvinner så mange vesker?
Du har én. Putt stæsjet i den.
Mote dreier seg ikke om nytte.
En moteting er bare et stykke ikonografi
som uttrykker individuell identitet.
-Og den er pen. -Det òg.
Det er mer i Runway enn bare flotte vesker.
Et essay av Jay McInerney, en artikkel av Joan Didion,
et intervju med Christiane Amanpour...
Noen er blitt frelst.
Hva gjør du?
Ja, det er dragekvinnen.
-Miranda? Gi meg den. -Jeg ber henne hente eggene sine selv.
Jeg må svare! Gi meg telefonen!
Hei, Miranda.
Absolutt.
Jeg går nå.
Må dere være sånne drittsekker?
Jeg ser etter James Holt.
Det er han.
Jeg er Andy. Jeg skal hente noe til Miranda Priestly.
Den nye Emily.
Hyggelig å treffe deg.
Vis meg den bagen.
Slitt, naglebesatt skinn, sydd for hånd, med metallkant.
Veldig fin. Hvem har laget vidunderet?
Du.
Døh. Denne veien.
En skisse av Mirandas kjole til selskapet
og hovedsak i min vårkolleksjon. Topp hemmelig.
Jeg skal verge den med mitt liv.
Du jobber for Miranda. Du trenger sterke saker.
Unnskyld oss.
Gi henne litt punsj.
Den er dødelig. Ha det gøy.
Han har rett. Punsjen.
Jeg drakk den og våknet iført
kun poncho og cowboyhatt.
Klokt.
Christian Thompson.
Tuller du?
Du skriver for magasinet jeg liker.
Jeg anmeldte din essaysamling for collegeavisen.
Nevnte du også mitt gode utseende?
-Nei, men... -Hva driver du med?
Jeg ønsker å jobbe for The New Yorker eller Vanity Fair.
Jeg skriver, også.
Jeg bør lese tingene dine. Send dem til meg.
Det gjør jeg gjerne.
Men akkurat nå er jeg Miranda Priestlys assistent.
Du tuller. Det var synd.
Du overlever aldri hos Miranda.
-Unnskyld? -Du virker hyggelig...smart.
Du klarer ikke den jobben.
Jeg må gå.
Det var hyggelig å treffe deg, Miranda-jente.
Emily?
Si til James Holt at jeg flytter påsynet
til i dag 12.30. Be alle holde seg klare om 30 minutter.
Vi er ikke ventet før tirsdag.
-Sa hun hvorfor? -Ja,
i detalj. Deretter børstet vi hverandres hår...
-...og skravlet om Idol. -Jeg tar poenget.
Hva er et påsyn?
Miranda ser designernes kolleksjoner før andre.
-Hyggelig å se deg. -Hallo, James.
-Sier hun hva hun mener? -På sin måte.
Sesongen begynte som en meditasjon
over møtet mellom øst og vest.
Ett nikk er godt. To er veldig godt.
Hun har smilt én gang... Tom Ford i 2001.
Et obi-belte.
Hun liker det ikke.
Dette er kjolen vi designet spesielt for deg.
Så er det snurping av munnen.
Som betyr?
Katastrofe.
Bare gå.
Og derfor forandrer han hele kolleksjonen?
Hennes oppfatning er den eneste som teller.
-Ring min mann, bekreft middag... -Pastis? Det er gjort.
Jeg må skifte klær.
Jeg fikk sendt klærne dine til opptaket.
Godt. Andrea, jeg vil at du leverer Boken hjem til meg i kveld.
Be Emily om nøkkelen.
-Verg den med ditt liv. -Selvfølgelig.
Kan jeg levere Boken, må jeg ha gjort noe rett.
Jeg er ikke gal.
Og hun kalte meg Andrea,
ikke Emily. Er det ikke flott?
Jo, hurra.
Det er viktig at du gjør akkurat som jeg sier.
Boken er ferdig 22-22.30,
så du må vente til da.
Lever Mirandas rensetøy sammen med Boken.
Bilen kjører deg direkte til Mirandas hjem.
Du låser deg inn.
Ikke snakk med noen. Ikke se på noen.
Det er ytterst viktig. Du må være usynlig. Forstår du?
Åpne døra og kryss entreen.
Heng tøyet i skapet tvers overfor trappen.
Legg Boken på bordet med blomstene.
Døren til venstre.
Gi Boken til oss.
-Hvilket bord? -Kom opp.
-Jeg kan ikke. -Det er ok.
-Bare kom. -Ikke snakk.
Emily bringer alltid Boken opp.
Gjør hun? Ja. Alltid.
Jeg kunne ikke gå under opptaket.
Jeg løp fra et møte
-og ventet en time. -Mobiltelefonen
fikk ikke forbindelse.
Jeg vet hva folk tenkte...
nå venter han på henne igjen.
Det var ikke så dramatisk.
Tvillingene sa hei, og så
gikk jeg opp med Boken.
Gikk du opp? Herregud.
Hvorfor ikke be henne lese et eventyr samtidig?
Greit, jeg gjorde en feil.
Du forstår ikke.
Blir du sparket, kan Paris ryke for meg.
Da skal jeg lete etter deg i hvert eneste gatekjøkken.
Vil hun sparke meg?
Jeg vet ikke. Hun er ikke fornøyd.
Andrea?
-Det i går kveld... -Jeg trenger den nye Harry Potter
til barna.
Jeg skal gå i bokhandelen.
Har du slått hodet i asfalten?
-Ikke det jeg husker. -Vi har bøkene som er utgitt.
Tvillingene vil ha den neste.
Det upubliserte manuskriptet?
Vi kjenner alle i forlagene. Det er ikke noe problem.
Og du klarer jo alt?
Ja, Bobbsey?
Mamma arbeider hardt for å skaffe den.
Jeg kunne ringe J. K. Rowling
hvis jeg ikke får tak i den.
Jentene drar til bestemoren fire, så bøkene må være her tre.
-Selvfølgelig! -Og jeg vil gjerne ha biffen...
...om 15 minutter.
Ikke noe problem!
Jeg har fire timer på det manuskriptet.
Hvor får jeg tak i biffen?
Tilbake om 15 min. Ønsk meg lykke til!
Nei.
Den er til Miranda Priestly.
Det er svært viktig.
Jeg vet det er umulig, men kan du gjøre
det umulige mulig?
Jeg ringer om Harry Potter-manuskriptet.
Nei. Ikke utgitt.
Ikke? Si det er til Miranda Priestly.
Det er hele forskjellen.
Hjemløs Hamlet i Houston Street Av Christian Thompson
Jeg ringer tilbake.
Vi møttes i James Holts party. Miranda Priestlys assistent.
Harry Potter-manuskriptet? Du tuller.
Jeg er desperat.
Det går ikke. Har du en plan B?
Dette er Miranda Priestly.
Det finns ingen plan B.
Er hun tilbake? Er jeg sparket?
Jeg sier dette sjelden til andre enn meg,
men slapp av! For helvete!
Kåpe, veske.
Hva er det? Jeg vil ikke ha den.
Jeg lunsjer med Irv. Tilbake tre...ha kaffen klar.
Og har du ikke Harry Potter her da,-
-trenger du ikke komme tilbake.
Slutte? Er du sikker?
Hun vil sparke meg... jeg kommer henne i forkjøpet.
Bra, Andy. Gratulerer. Da er du fri.
Jeg ringer senere.
Jeg er virkelig utrolig.
Et monument burde reises til min ære.
-Du gjorde ikke det? -Jo.
En venn av en venn lager omslaget...hun har manuskriptet.
Det betyr at jeg faktisk har gjort noe riktig.
Saken er, Christian, at jeg...
Du må kjappe deg. Jeg er på St. Regis.
Velkommen til St. Regis. Kan jeg hjelpe deg?
Jeg skal treffe noen i King Cole Bar.
-Du har én time. -Takk.
Én kopi. Hva gjør tvillingene med den? Deler?
Jeg laget to kopier og bandt dem inn,-
-så de ikke skal ligne manuskripter.
Dette er en ekstrakopi til arkivet.
Hvor er kopiene? Jeg ser dem ikke.
De er hos tvillingene.
Noe mer jeg kan gjøre?
Det var alt.
Hos Dean & DeLuca
tar de $ 5 for jordbærene.
Men siden du har sagt opp,
bør vi feire.
Nate...
Du sa opp, men gjør fortsatt ungenes forskeroppgave?
-Det er stort av deg. -Etter at vi snakket, forsto jeg at...
...det er dumt å kaste bort måneders hardt arbeid.
Jeg var svak et øyeblikk.
Eller at jobben er dritt og sjefen en gærning.
Et eller annet.
Nate...
Forstå meg.
Jeg er fortsatt samme person.
Jeg ønsker de samme tingene.
Jeg lover. Samme Andy. Bedre klær.
Jeg liker de gamle.
Gjør du?
Liker du dette halskjedet?
Denne kjolen? Den er ny.
Vel, det er enda en ting som er ny
og som du kanskje liker.
Hva med dette?
Du liker det ikke.
Snu deg, jenta mi.
Artikkelen heter "Byjungel", ikke sant?
Kvinner som slipper løs dyret i seg
for å møte storbyen.
Bra. Gå.
Ufattelig at jeg snakker om dette tullet hele dagen.
Bringes til Miranda.
Og si at jeg byttet fra Dior til Rocha.
Jeg gleder meg.
Unnskyld. Skal vi endre litt på innstillingen?
Ellers må jeg kaste deg til modellene.
Det er travelt og livet mitt henger i en tråd.
Velkommen etter. Skjer når du jobber godt.
Og når hele livet ditt går opp i røyk,
blir du forfremmet.
Nei. Greit, februar. På baksiden.
Har noen snakket med Salmas agent?
Hun vil heller på en sommerutgave fordi...
Nei. Jeg dropper også stykket om kvinner i Høyesterett.
Kvinnen. Stykket om valg av
plastkirurg er kjedelig.
Skriv om. Layouten til "Winter Wonderland"
-er ennå ikke wonderful.
-Jeg skal se på den. -Hva med Testino?
Zac Posen
lager veldig skulpturale kjoler. Jeg foreslo
Testino å skyte i Noguchi Garden.
Perfekt.
Godt at noen er på jobb. Hva med tilbehør for april?
Jeg tenkte på emaljeringer, anheng, øreringer...
Det hadde vi for to år siden.
De viser mye blomstret...
Blomstret? Om våren? Den var ny.
Vi tenkte å skyte dem i et industrilokale, som kontrast til
det feminine, blomstrede...
Nei.
Har andre noe jeg kan bruke?
Bakteriedrepende savetter, kanskje?
-Hvordan er forkjølelsen? -Som oppvarmet død.
Selskapet er i kveld. Jeg har gledet meg i måneder.
Jeg nekter å være syk. Jeg skal ha på en Valentino.
Alle går tidlig for å bli ferdige,
så bare legg Mirandas Fendi-bag i showrommet
og gå hjem.
Så fint.
Jeg må nemlig til Magnolia bakeri.
Det er Nathans fødselsdag og vi skal ha selskap.
Jeg hører dette, og jeg vil høre dette.
Ha det.
Jeg elsker jobben. Jeg elsker jobben...
Før selskapet må dere begge
pugge gjestelisten.
Jeg trodde bare 1. assistenten skulle i selskapet.
Ikke når hun har besluttet
å bli en foss av virus.
Du skal hjelpe Emily.
Det var alt.
Dette er alle gjestene.
Vi må sørge for at alle tror
at Miranda kjenner dem.
Jeg har pugget i ukevis.
-Må jeg lære disse før kvelden? -Ikke vær dum. Disse, også.
Begynn uten meg. Jeg kommer når jeg kan.
Det er jo fødselsdagen...
Ok, men skynd deg.
Dette er det siste jeg ønsket...
Den liker jeg. Jeg ringer når jeg går.
-Vil den passe meg? -Ja.
Med litt olje og et skojern skulle det gå.
Ingenting, faktisk. Dette er jo
sesongens store begivenhet...
Andy, du er så stilig.
Takk, Em. Du er så tynn.
Det er for Paris. Jeg er på en ny diett.
Jeg spiser ikke før jeg nesten besvimer,
da tar jeg en osteterning.
Jeg er bare én influensa unna målet mitt.
John Folger, ny kreativ leder i Chelsea Rep.
John.
-Takk for at du kom. -Alltid hyggelig å se deg.
Slutt å fikle.
Jeg er så sent ute.
Du bare må være her.
Er ikke det Jaqueline Follet fra franske Runway?
Miranda hater henne
Hun skulle først kommet senere.
Strålende selskap, som alltid.
Du har tatt med deg Jaqueline.
-Surprise! -Mais quelle surprise!
Vi er så glade for å se deg her.
Jeg planlegger hele året rundt dette.
Det er vi så takknemlige for.
Fikk du lappen min?
Ja.
-Vi diskuterer det onsdag. -Enig.
Ikke forretninger i kveld.
Mor deg.
Em?
Jeg husker ikke navnet.
Jeg så det i morges.
Det er noe med...
Jeg vet det er...
Ambassadør Franklin
og Rebecca, kvinnen han forlot sin kone for.
Rebecca.
-Ambassadør. -Du stråler i kveld, Miranda.
Takk.
Se der.
Du er et syn.
Godt at jeg reddet jobben din.
Et par ting fant jeg på selv.
Jeg er ikke så snill som du tror.
Jeg håper ikke det.
Jeg burde bortført deg, men den dumme kjæresten...
Sier du virkelig sånt?
Åpenbart.
Jeg må gå.
Redaktøren i New York Magazine er her.
Jeg kan presentere deg.
Du sendte tingene dine til meg.
Jeg leste noe, det var jo en stor pakke.
Men det var ikke halvdårlig.
Du har talent, Andy.
Han burde treffe deg.
Ta en drink, da.
Kanskje én...
Nei. Jeg kan ikke. Beklager, jeg må gå.
Hils kjæresten.
Roy...kan du kjøre fortere?
Nate forstår sikkert.
Ja.
Gratulerer med dagen.
Jeg er så lei meg, Nate.
Jeg prøvde å gå, men det skjedde så mye.
Jeg hadde ikke noe valg.
Ikke tenk på det.
Jeg legger meg.
Kan vi snakke om det?
Du er veldig pen.
Andrea!
Har du Boken?
Paris er den viktigste uken i året.
Jeg trenger det best mulige team.
Det inkluderer ikke lenger Emily.
Vent. Vil du...
Miranda, jeg... Emily ville bli knust.
Paris er hele hennes liv.
Hun har ikke spist på uker.
Jeg kan ikke det, Miranda.
Da antar jeg du ikke har ambisjoner for fremtiden.
Hverken i Runway eller i andre publikasjoner.
Avgjørelsen er din.
Det var alt.
Andy...
Skal du ikke legge deg?
Fem minutter, ok?
Glem ikke å si det til Emily.
Gjør det nå.
Ikke ta den.
Ikke ta den...
-Emily. -Beklager jeg er sen.
Miranda ville ha skjerf fra Hermès,
og jeg, idioten...
-...fikk hetta. -Jeg må snakke med deg.
Martine åpnet tidlig.
Bare for meg, så jeg fikk dem.
Når du kommer,
er det noe vi må snakke om.
-Ikke flere Miranda-problemer? -Ikke helt.
Bra, for jeg har så mye å gjøre før jeg drar...
Emily?
Selv om hun ville sparket deg, eller slått deg med ildraken,
burde du sagt nei!
Jeg hadde intet valg. Du kjenner henne.
Det er en ynkelig unnskyldning.
Det som virkelig plager meg,
er at du sa
du ikke bryr deg om moter.
Du ville bare bli journalist.
Bare løgn!
Jeg forstår du er rasende.
Du solgte sjelen din da du fikk på dine første Jimmy Choos.
Og det aller verste med det hele
er alle klærne du vil få. Du fortjener dem ikke.
Du spiser jo karbohydrater!
Gud!
Det er så urettferdig.
-Emily... -Bare gå.
-Emily... -Gå, sa jeg!
Paris-visningene?
Det er årets motebegivenhet.
Hvem vil du se? Galliano?
Lagerfeld?
-Nicholas Ghesquiere? -Nå skremmer du meg.
Utstillingen er kjempefin. Jeg er stolt av deg.
Start med fotoene bak og jobb deg framover.
Slik er det tenkt.
Det er en du må treffe.
Kunst og sex. Vis vei.
Vi ses.
Hei, Miranda-jente.
Jeg tenkte nettopp på deg.
Slutt.
Jo.
Jeg skriver om Gaultier for Interview
og da jeg planla Paris-besøket,
lurte jeg på om du skulle dit.
Ja, faktisk.
Flott.
Jeg bor på et fantastisk hotell i 7. arr.,
overfor en falafel-kafé som vil forandre livet ditt.
Jeg må nok jobbe hele tiden.
Finn deg en annen.
Det er akkurat det.
Jeg begynner å lure på om jeg kan.
Lily.
Det var en fra jobben.
-Ja, det så ut som jobb. -Det er ikke viktig.
Den Andy jeg kjenner er forelsket i Nate,-
kommer 5 min. for tidlig
og tror Dressmann er mote.
I 16 år har jeg kjent den Andy,
men...denne personen?
En klesmodell som smugtreffer
en sexy moteløve?
Jeg forstår henne ikke.
Ha det gøy i Paris.
Skal du til Paris?
Ja, jeg fikk nettopp beskjed.
Var ikke Paris Emilys store greie?
Bare kritiser meg.
-Hva pokker er det med deg? -Jeg hadde ikke noe valg.
Det sier du alltid.
Akkurat som du ikke kan avgjøre noe selv.
Du er sur fordi jeg jobber sent og ikke rakk bursdagen din.
-Jeg er da ikke fire år. -Du hater Runway og Miranda.
Du synes moter er dumt. Du har gjort det klart.
Jeg lager vinsaus hele dagen.
Jeg er ikke i Fredskorpset.
Dans gjerne striptease,
hvis du gjør det med litt integritet.
Du sa det bare var en jobb.
Du gjorde narr av Runway-jentene.
Nå er du en av dem.
Det er absurd.
Bare innse det.
Så kan vi slutte å late som vi har noe felles.
-Det mener du ikke. -Jo.
Kanskje Paris kommer på rett tidspunkt.
Det gir oss en pause.
Nate.
Jeg er lei for det. Ett sekund.
Personen som alltid ringer til deg,
er det forholdet du har.
Jeg håper dere er lykkelige sammen.
Miranda.
Godt å se deg. Takk for at du kom.
Liker du kolleksjonen?
Den beste på flere år. Det er viktig.
Dette er min nye Emily.
Hyggelig å treffe deg.
Liker du showet?
Miranda, Nigel... motens portvakter.
Hva mener Runway om fransk kontra amerikansk mote?
Jeg har tenkt. Du skylder meg for Harry Potter.
-Gjør jeg? -Selvsagt.
Jobber du i kveld?
-Nei. Miranda har en middag. -Da er du ledig.
Men så er det denne kjæresten.
Ikke si det... kjæreste non plus?
Du virker slett ikke desolé.
Når skal jeg hente deg?
Jeg ringer.
Der er du.
Vi må gå over bordplasseringen.
-Til lunsjen. -Ja visst.
Jeg har den her.
Bare beveg deg i snegletempo.
Det er jo så spennende.
Vi må flytte Snoop Dogg til mitt bord.
Men bordet ditt er fullt.
Stephen kommer ikke.
Da trenger jeg ikke hente Stephen på flyplassen?
Hvis du snakker med ham og han revurderer skilsmissen,
så for all del, bare hent.
Tilbake i New York må vi kontakte Leslie
og se hva vi kan gjøre med pressen oppe i alt dette.
Enda en skilsmisse.
Smurt utover side seks.
Jeg kan forestille meg hva de vil skrive.
"Dragekvinnen... karrierefanatiker...
...Snødronningen skremmer vekk nok en Mr. Priestly."
Murdoch burde betalt meg for alle avisene jeg selger for ham.
Egentlig blåser jeg i hva de skriver.
Men jentene mine... det er så urettferdig mot dem.
Enda en skuffelse.
Enda en far...farsfigur.
Borte.
Vel, poenget er...
Vi må finne ut hvor vi plasserer Donatella,
for hun snakker nesten ikke med noen.
Dette er jeg lei for, Miranda.
Skal jeg avlyse kvelden?
Ikke tøys. Hvorfor skulle jeg det?
Er det noe mer jeg kan gjøre?
Jobben din.
Det var alt.
Jeg trenger Mirandas timeplan.
Kom inn.
Hvem har valgt denne?
Bare noe jeg hengte på meg.
Snu deg. La meg se.
Incroyable!
-Det er virkelig... -Ja? Bra.
Nydelig. Jeg tror mitt arbeid her er fullført.
Vi feirer. Jeg henter champagne.
Hva skåler vi for?
Vi skåler, min kjære, for drømmejobben.
Den en million jenter ønsker.
Som jeg fikk for en måned siden.
Jeg snakker ikke om deg.
James Holt.
Massimo Corteleoni investerer i James' firma...og går utenlands.
Vesker, sko, parfyme, alt.
Og James trenger en partner.
Og den partneren vil bli meg.
Miranda vet det
og anbefalte meg. Gud, tenk deg ellers.
Men du slutter.
-Runway uten deg. -Jeg forstår.
Men jeg er så spent. For første gang
skal jeg bestemme.
Jeg kan komme til Paris og virkelig se Paris.
Gratulerer.
Du fortjener det, Nigel.
Vær du sikker, str. 6.
-Fire. -Jaså?
Skål for deg.
-For oss. -La meg se den.
Det er ting Miranda gjør som jeg ikke er enig i...
Du hater henne. Innrøm det.
Hun er en sadist.
Og ikke på en god måte.
Hun er tøff, men var hun mann,
ville alle skryte av henne.
Utrolig.
Forsvarer du henne?
Den storøyde jenta med sine seriøse avisartikler?
Du krysser over til den mørke siden.
Jeg blir fornærmet.
-Nei. Det er sexy. -Sexy?
-Mener du det? -Ja.
Vet du hvor vi er?
Jeg aner ikke.
Denne byen kjenner jeg som min egen bukselomme.
Det er mitt favorittsted.
Gertrude Stein sa en gang:
"Amerika er mitt land og Paris er min hjemby."
Det er sant.
Skriver du ned
og gjemmer slike ting for å bruke det på oss jenter?
Jeg er Christian Thompson. Det er min måte.
Jeg er frilanser og har masse fritid.
Jeg har ikke forstått
hvorfor alle maser så om Paris,
men den er vakker.
Jeg kan ikke. Jeg beklager.
Nate og jeg har akkurat skilt lag, og jeg kan ikke...
Jeg har drukket for mye vin. Hørselen min...synet,
dømmekraften min er svekket.
Jeg kjenner deg knapt. Jeg er i en fremmed by.
Jeg er tom for unnskyldninger.
Gudskjelov.
Hva er dette?
Hva ser det ut som? Det er et utkast.
Til hva?
Hvordan Runway vil se ut
når Jacqueline Follet overtar.
De sier opp Miranda?
Ja. Og jeg skal ha ansvaret for artikkelstoffet.
Du er overrasket?
Jacqueline er yngre og har et friskere syn på tingene.
Runway er et av bransjens dyreste magasiner.
Jacqueline gjør det samme for langt mindre penger.
Og Irv...er forretningsmann.
Runway er Mirandas liv.
-Han kan ikke gjøre det. -Det er gjort.
Irv sier det etter selskapet for James.
Og hun aner ingenting?
Hun er voksen. Hun vil ta det pent.
Jeg må gå.
Andy, det er gjort.
Baby, det er gjort.
Jeg er ikke din baby.
-Gudskjelov du er der. -Unnskyld?
Jeg må snakke med deg. Det gjelder Jacqueline Follet...
Faen!
Mr. Ravitz, beklager å bry deg, men...
Er du gått fra forstanden?
Jeg må snakke med deg.
-Ikke forstyrr meg igjen. -Bare ett...
Jeg må snakke med deg.
Jacqueline Follet blir redaktør i Runway.
Christian Thompson fortalte det.
Irv vil si det til deg i dag. Jeg tenkte hvis jeg advarte...
-Lukter det fresia av meg? -Hva?
Nei. Jeg bestilte spesielt...
Ser jeg fresia noe sted,
blir jeg svært skuffet.
I 72 år...har Runway vært mer enn et magasin.
Det har vært et fyrtårn for eleganse og stil.
Miranda Priestly har vært den beste vokter av det fyret.
Hun har satt en standard for mennesker over hele kloden.
Mine damer og herrer... Miranda Priestly.
Takk, kjære venn.
Takk for at dere kom hit i dag-
-for å feire vår venn, James Holt.
Men før jeg snakker om James og hans mange suksesser,-
-vil jeg dele en nyhet med dere.
Nylig erklærte Massimo Corteleoni
seg villig til å finansiere utvidelsen av selskapet til James Holt,
denne visjonære kunstneren,
til et globalt foretak, en spennende satsning.
Runway og James Holt har mye felles,
først og fremst i det at vi søker kvalitet i alt.
Det bør derfor ikke komme som noen overraskelse
at når James skulle velge president
i James Holt Int.,
så valgte han innenfor Runway-familien.
Det er en stor glede for meg å kunne annonsere
at den personen er min venn
og mangeårige kollega, Jacqueline Follet.
Og nå til kveldens hovedsak, feiringen av James Holt.
Vi i Runway er stolte...
Når tiden er inne, vil hun betale meg.
Er du sikker på det?
Nei.
Men jeg håper på det beste.
Det må jeg.
Du trodde jeg ikke visste.
Jeg har visst hva som skjedde en stund.
Men det tok tid å finne et alternativ for Jacqueline.
Og den James Holt-jobben var så overbetalt,
at hun selvsagt hoppet på den.
Så jeg fortalte Irv at Jacqueline ikke var ledig.
Sannheten er at ingen kan gjøre det jeg gjør,
inklusive henne.
Alle ville funnet jobben umulig,
og magasinet ville lidd.
Særlig pga. listen...
...over designere, fotografer, forfattere, modeller,
alle oppdaget og hjulpet fram av meg,
og som har lovet å følge meg
når og hvis jeg velger å forlate Runway.
Så han ombestemte seg.
Men jeg var veldig imponert over hvor iherdig du forsøkte å advare meg.
Jeg trodde ikke jeg skulle si dette, men jeg ser...
...virkelig en god del av meg selv i deg.
Du ser utover hva folk ønsker og trenger,
og du kan velge selv.
Jeg tror ikke jeg er slik.
Jeg kunne ikke gjort det du gjorde mot Nigel.
Det har du allerede gjort.
Mot Emily.
Det var annerledes. Jeg hadde intet valg.
Jo, du valgte.
Valgte å komme deg fram.
Ønsker du dette livet, er de valgene nødvendige.
Men hva om dette ikke er hva jeg ønsker?
At jeg ikke ønsker å leve som du gjør?
Ikke tøys, Andrea. Alle ønsker dette.
Alle ønsker å være oss.
Jeg må på jobb om 20 min.
Hva er det?
Jeg ville bare si at du hadde rett i alt.
At
jeg vendte ryggen til venner, familie
og alt jeg trodde på.
-Og for hva? -For sko.
Og bluser...og jakker... og belter...
Jeg er lei for det.
Jeg fløy til Boston mens du var borte.
Til et intervju hos Oak Room.
Og?
Jeg blir ny ass. kjøkkensjef.
-Jeg flytter om et par uker. -Så fint. Gratulerer.
Hva skal jeg gjøre uten de grillede ostesandwichene?
De har sikkert brød i Boston.
Kanskje Jarlsberg, også.
Vi finner nok ut av det.
Tror du?
Ja.
Og du? Hva skal du gjøre nå?
Jeg har faktisk et jobbintervju i dag.
Ja?
Skal du ha på deg det?
Kutt ut. Jeg liker det.
Greg Hill.
Kom.
Utklippene er strålende.
Den om vaktmesterne... det er slikt vi gjør.
Mitt eneste spørsmål er, Runway?
Du var der under et år. Hvorfor var du der?
Jeg lærte en masse.
Men mot slutten... jeg gjorde det ikke så bra.
Jeg ringte for referanse, en snobbete jente svarte.
Så skrev Miranda Priestly i en faks til meg at
du hadde vært
en av hennes største skuffelser.
Og hvis jeg ikke ansatte deg, så var jeg en idiot.
Du må ha gjort noe riktig.
Miranda Priestlys kontor.
Det er Andy.
Ikke legg på.
Jeg må be deg om en tjeneste.
Du ber meg om en tjeneste?
Saken er, jeg har alle disse klærne fra Paris
og ingen steder å bruke dem.
Så jeg lurte på om du ville overta dem.
Jeg vet ikke.
Det blir en enorm byrde. Jeg må sy dem inn.
Jeg vil jo drukne i dem.
Men jeg kan vel hjelpe deg. Jeg ber Roy hente dem i dag.
Takk, Em.
Lykke til.
Du har noen store sko å fylle.
Jeg håper du vet det.
Jeg forstår ikke hvorfor det er så vanskelig
å få bilen hit når jeg ber om det.
Kjør!